V pfedhofi stihneme ßasto eetne typy teptomilnejsi, ktere dale d<> 

 pohofi nepronikaji. Ty sdruzuji se blavne na sucliy«'li (zpravidla vagen-! 

 covych) stränkäch, ktere maji nejcasteji typ pastvinny, typ vyssimu po- 

 hofi chybici nebo typ suchycb hajkü, neb konecne typ knitkotravych 

 praloucek. 



Wgetace vodiiisoustiecTiije.se skoro vyhradne na pfedhofi, a<- vtibec 

 v obvodu nasem jest velice slabe vyvinuta. Pouze na severnieh svazicb 

 Krkonos, v rovine Hirschbeisko-W armbrunnske, setkavame se s bohatsim 

 rozvojem jejim. Rovina tatb svym räzem krajinny^n, zejmi'na pak cet- 

 nymi rybniky a lnkanii pfipominä zive roviny severoceske niziny, jimz 

 tez vegetaei svou znacne se blizi. Jest to vübee krajina floristieky velmi 

 zajimava, jiz-tim, jaky pfikry kontrast tvofi nam proti horam tak bliz- 

 kym, ze mozno odtud v nekolika hodinäch z roviny s bohatou vegetaei 

 vodni, kde räkosi a cetne jine rovinne typy bazinne vroubi rybniky a 

 tüne, vystoupiti na puste, pouze nizkou kleci porostle hfbety horske. 

 Kontrast ten nemä v celem obvodu Krkonos sobe rovneho a da se na- 

 nejvys srovnati s nählym pfechodem horske vegetaee v teplomilnou, jak 

 pozorujeme v Rudohofi neb na Krumlovsku. Ovsem tarn jest rozdil 

 jeste napadnejsi, ana tarn kontrastnje horska kvetena (ovsem uikoliv vy- 

 sokohorskä, jako v Krkonosich) pfimo s kveteuou nejteplejsich obvodu 

 stfedoceskych. Z düvodii tech vyloucili jsrae rovinu tu z naseho po- 

 jednäni. 



II. Floristicke elementy. 



Stanoviti floristicke elementy daneho floristickeho eelku jest öasto 

 ülohou velmi nesnadnou, zejmena jedna-li se o obvod, jenz vztaby svymi 

 k ostatnim, zvläste vsak historickym vyvojem rostlinneho krytu svc'-ho 

 pro zvlästni sve postaveni mezi horstvy evropskymi jevi pomery tak 

 spletite, jako obvod nas. 



Prvni otäzkou pfi feseni teto ülohy musi nam byti zajiste smer, 

 jimz cheeme postupovati. I müzeme v tomto ohledu bräti se eestou dvoji: 

 jednak na zäklade soucasmho rozvoje vegetaee, jednak na zäklade histo- 

 rickeho vyvoje rostlinneho, ßili stanovime bud elementy floristicke proste, 

 nebo elementy uyvojove. 



Prvni smer se svym synthetickym postupem neni tak nesnadny, 

 ponevadz eelkem bez znacnejsich obtizi mozno pfi dnesnim rozvoji uasi 

 vedy stanoviti arealy — obvody dnesniho zemepisneho rozsifeni toho kte- 

 reho druhu. Pfehledneme-li pak takto ziskany material, müzeme lehko 

 rozvrhnouti si veskere typy na nekolik skupin, vyznacnych eelkem shod- 

 nymi arealy — stanoviti proste floristicke elementy naseho obvodu — a 

 z pfehledu toho posouditi soucasne vztahy te ktere flory kcelküm okolnim. 



Chceme-li vsak pouziti smeru druheho, musime si vesti vlastne 

 opacne, a postupovati pfi tom eestou daleko slozitejsi. Xejprve hledime 

 peclivou analysou a srovinivacim studiem vysetfiti püvod toho ktereho 

 typu, jakym zpüsobem nabyl dnesniho sveho arealu, hledime poznati jeho 

 vyznam jako slozky u reite sveräzm'' vegetaee, jez nam znaci urcitou etapu 

 ve vyvajovem procesu nasi flory. Souhrn typü, jez tvofi takovou vyvo- 

 jovou jednotku, nazyvame ele'mentem vyvojovym. Studiem pak vzäjem- 

 nych oekologickyeh a easovych vztahü pfitomnyeli elementü hledime zi- 

 skati obraz vegetaee te ktere vyvojove periodj- a vytvof iti si pfedstavu 

 vyvoje nasi hveteny, jehoz vysledniei jest dnesni jeji stav. 



Snazime-li se nyni pouziti cesty teto ku stanoveni elementü flory 

 krkonosske, poznäme veliec brzo; jak velike casto obtize jest nam pfeko- 



