30 



! nekterä Epüobia, PotentiUa reptans, 



Sanicula europaea, » silvestris, 



! Corwin carvi, rn Huhns saxatiUs, 



! Pimpinella boceifraga, Fragaria vesca, 



! Heracleum sphondylium. Filipendulfl ithnaria. 



Angelica silvestris, Prunus padus, 



Daucus carota, Genista tinctoria, 



Selinwm carvifölia, Medicago lupulina, 



Anthriscus silvestris, Melilotus albus, 



Hedera helix (relikt tfetihorni), Vicia cracca, 



Ribes alpinum, a druhy sekce Ervum, 



Crataegus oxyacantha. Lathyrus pratensis, 



» monogyna, » verwus, 



! Sorbus aucuparia, lÄlium martagon. 

 Agrimohia eupatoria, 



Jak z tohoto vypoctu patruo, nalezi velikä cäst techto rostlin titva- 

 rüm lesnim a lucnim. jejich l'ozsifeni da se usuzovati, ze patrne v dobe 

 pfedledove, sifice se z vlasti sve v Sibifi, zaujaly svä stanoviska v na- 

 sich krajich. Vzhledem k elementu obtocnovemu jsou prvkem mnohem 

 chladnomilnejsim. Proto take mozno miti za to, ze pronikaly do Evropy 

 mnohem pozdeji nez tyto, teprve v dobäch, kdy klima jeste viceseochla- 

 dilo, jiste jeste i v prübehu doby ledove, kdy mohly mnohem nspesneji 

 konkurovati s elementem obtocnovym, majiee proti nemu vyhodn ve svO 

 znacnejsi otuzilosti. (Pro tuto take — ovsem tez pro znacne mladi prvku 

 a kratsi jeho eestu — obsahuje element eurasijsky jiz znacny pocet svyeh 

 vyznacnych dfevin, jezto tyto nemely jiz zapotfebi meniti se v druhy 

 resistentnejsi). Zda se zcela pravdepodobnym," ze i po dobe ledove jeste 

 mnohe typy eurasijske k näm pronikaly, a ze vlastne teprve rozsifeni 

 kultury expansi jejich postavilo meze. 



Pokud ty ktere druhy jsou püvodem sibifske, nedä se na zäkladf' 

 dnesnich vedomosti ovsem vzdy pevne zjistiti, rozhodne vsak jest jich 

 znacnä cäst. Nelze ovsem popfiti, ze by nektere, ba mnohe z vyse jme- 

 novanych druhü byly se ubiraly präve cestou opacnou, z Evropy na vy- 

 chod. Eozlustiti tuto otazku züstavä tudiz opet ülohou srovnavaci bota- 

 uiky systematicke. 



5. Element stfedoevropsky. K elementu stfedoevropskemu 

 pocitäme ony typy, kterevrchohi sveho vyvoje dosahujive stredni Evrope, 

 a jejichz areäl se s pojmem stredni Evropy namnoze i kryje. Ovsem 

 eetne expansivnejsi druhy pfekrocily tyto meze, rozsifivse se daleko po 

 Evrope ba z velke cästi i po Sibifi, zejmena v eästi zäpadni. Vzdycky 

 vsak svymi systematickymi a oekologickymi vztahy poukazuji k tomu, 

 ze holebkou jejich je stredni Evropa, odkudz teprve behem vekü proni- 

 kaly däle, v eetnych pfipadech az po Altaj. Jsou to vetsinou rostliuy 

 lucni a häjove, mene hojne jsou mezi nimi typy lesni. 



Dobu jejich rozmachu a jejich sifeui tfeba klästi jak v dobu pfed- 

 ledovou, tak do prübehu periody glaciälui i po ni. Ovsem, 6im jest 

 druh starsi, tim take jest jeho rozsireni obycejne rozsählejsi, i mozno na 

 pf. expansi lip klästi daleko do doby pfedledove. Naproti tomu jine rost- 

 liny, ktere zacaly se sifiti az po dobe ledove, nemoblv proniknouti tak 

 daleko. Ovsem tfeba pfi posuzoväni teto otäzky bräti zfetel i na to, ze 

 nektere druhy jevi obzvläsf stupnovanou expansivnost, kdezto jine, tfeba 

 starsi, züstävaji omezeny na zcela nepatrnv okrsek. Rnzmach elementu 

 stfedoevropskeho nelze ovsem u näs — v jeho vlasti — dotud povazovati 



