41 



kterak na dbocich Obfilio a Labskeho dolu sumely divoke pralesy gigant- 

 skych dubü, cetne ty.nyni cizokrajne stromy: konifery, ofesaky, büky,Upy 

 a cetne jine pfedhänely se v mohutnosti a ztepilosti, vedouce krute boje 

 o nadvlädn, jednon ten, podruhe onen jako vitez z boje vyebäzejice. Tento 

 pestry vyber dfevin doplnoval bujny podrost, v nemz cetne liany z rodü 

 Dioscorea, Tamus, Lonicera, Smilax, Hedera ovijely sve vetve az do sa- 

 mych korun lesnich velikänü, kde Ruscus, Asarum, Erythronium a j. zdo- 

 bily püdn. 



Jeste pfed samou dobou ledovou chovala kvetena nase (analogicky 

 s kvetenou od Aue) asi cetne druby nyni jizni Evrope vlastni, jako omo- 

 riku (resp. Picea omorikoides), neb Brassekid peltata vübec Evrope cby- 

 bici.*) Nez to jiz byly jen posledni svedkove zaslycb dob, a jiz tebdy 

 vykazovaly Krkonosske lesy kveteau podobnou dnesni kvetene stredo- 

 evropske. Mofe pannonske ustonpilo poznenählu, klima se zhorsovalo, 

 stävalo se drsnejsim, teplä vegetace subtropickä zanikala — a kdyz prvni 

 mamut vkrocil na rovinu Warmbrunnskou, dävno jiz po byvale nädhefe 

 nebylo ani potuchy. Bajne.lesy dubove a bukove zatlaceny byly blubo- 

 kymi, ponurymi hvozdy smrkovymi (doklady z Aue!) smave nivy za- 

 stoupeny pustymi, smutnymi raselinami, a na olysalj'ch temenech bor 

 poprve zatfpytily se ledovce. 



Sice jeste ustoupilo drsne nordicke klima mirnejsimu, ktere za- 

 vedlo opet teülejsi typy do nasicb bor, nez konecne lilavni perioda ledovä 

 ucinila konec vsemu. Sama ro\dna Warmbrunnskä pokryla se nordickymi 

 ledovci, v horäch pak sestoupily ledovce s vysin bluboko do üdoli. Tebdy, 

 kdy veskere hfebeny a vrcboly nad 1150 m kryl vecny snib, sestoupil 

 ledovcovy proud v Obfim dolu az hluboko do udoli Üpy, kam proudily 

 ledovcove vody i z ledovcü üdoli postrannicb — z Blaugrundu, a Braun- 

 kesselgrundu, zivicicb se z rozsählych poli firnovj'cb na Fucbsberku a 

 Studnicne. Podobne ledovce rozryvaly tebdä i nadni obou Sneznycb rokli, 

 rokle Asnetendorfske, rokle Koteine, vyplnovaly bfezna obou rybnikü, 

 dül Labsky, Bele, Langengrund, Melzersgrund a snad i jinä üdoli, kde 

 dnes jeste neznäme stoü jejich cinnosti. Z Luzice tlaöily se ledovcove 

 masy nordicke üdolimi Nisy a Smede az po same üpati hör Jizerskycb, 

 pokryvajice celou rovinu Friedlandskou az k Haindorfu a Chrastave. 

 Jizerske bory nekryl nikdy vecny snib. Z ledovcü napäjely se horske 

 feky, tebdä mobutne toky, rozryvajice horskä üdoli a nnasejice horninovy 

 material däle do stfedu zeme. Klima teto periody bylo samozfejme velmi 

 drsne; cetne znämky ukazuji na znacne kontinentälni räz jeho. 



Jak vypadal tehdejsi zivot v pfirode krkonosske, lze si snadno 

 pfedstaviti — zejmena mäme-li alespon z obvodü nepfilis vzdalenych. 

 (Cbotebuz, Deuben, Westfalsko, sev. Nemecko a p.) subfossilni dokumenty. 

 Lesy ustoupily bluboko do üdoli. Hranici jejicb udati jest velmi nesnadno. 

 Nez nelze se domnivati (vzbledem ke kontinentälnimu räzu podiiebi) — 

 jako prof. Geinitz — ze by lesy byly se uehovaly v nejblizsim sousedstvi 

 iedoveovycb mas. Pfipustime-li, ze vzdälenost jejich od ledovcü nordic- 

 kych byla mnohem mensi, nez vzdälenost od ledovcü horskyeh, a sou- 

 dime-li, ze hranice lesni a sneznä cära nevykazovaly tak velike divergence 

 jako nyni, pfece musime däti za pravdu Penkovi, ze mezi lesy a ledovci 

 prostiral se siroky pruh bezlesy, pokryty jen jednotvärnou, pustou tim- 

 drou a raselinami, z nichz tu a tarn vyhlizel pestry koberec nordickych 



*) Pro Krkonose nejdulezite.isi jsou nälezy \i Aue v Saskem Rudoliofi, 

 popsaue Weherem, ktere slouzi za hlavni zäklad lieeüi naseho. 



