48 



k. 



k. 



( 'arex rigida, 

 Saxifräga nivalis, 

 Rubus chamaemorus, 

 Petasites KabUMan us, 

 Sorbits sudetica, 



Gentiana carpatica, 



v. Conioselinum tataricum, 

 v. k. Cystopteris sudetica, 



Pedicularis sudetica (pouze 

 Krkonose), 

 Saxifräga decipiens, 

 k. Arabis sudetica. 



Krome toho jsou Sudety, a v prve fade Krkonose, snad uojbohatsim 

 centrem horskych Hieracü. 



Mnohem blizsi vztahy poutaji Sudety ke Kai pa tum (övsem.zä- 

 padnim), zejmena k Taträm a Bezkydäm, ktere v praveku dlouho ko- 

 munikovaly se Sudetami, takze hiavne z nich vzala püvod kvetena sudetskä. 

 Se Sudetami jest jim spolecnym nedostatek Rhododender a ncktcrych 

 alpskych rosüin. Avsak velka cäst Karpat, zejmena Bezkydy, tvofena 

 jest horninami vapeunymi, a tu chovaji mnoho rosüin, ktere jsou jim 

 spolecny jednak s väpencovymi Alpami, jednak s horami Sedmihradskymi, 

 ktere vsak jsou Sudetäm cizi. Tatry maji rozsähle alpske luciny, ktere 

 pfechovävaji muoho horskych druhü, ktere u nä-s schazeji. Konecne pak 

 maji Karpaty bohatsi endemismus, Sudety vsak jsou eudemity chude. 



Vychodni Karpaty, zejmena Sedmihradske, maji slozeni kveteny 

 tak odlisue, ze nelze je s nasimi horami porovnävati. 



K ark ticke Evrope poutaji Sudety, a v prve fade Krkonose, 

 mnohe vztahy, jak ukazuji näm relikty glacialni. Vzdyt v periodäeh le- 

 dovych byly Krkonose Evrope tim, cim jsou ji dnes daleke konciny za 

 polärnim kruhem, byly stfediskem — neb lepe feceno ütocistem arkticke 

 flory. Osudy Sudet pfiblizuji kveteuu nasi kvetene polärnich krajii. Xutno 

 vsak miti na pameti, ze nejsou to jen hory skandinavske, nybrz pfede- 

 vsim i zeme Samojedü, Ural a polärni Sibif, k nimz jevi Krkonose vztahy 

 tak blizke, nehof tyto konciny (jak jsme se jiz zminili) jsou vychodiskem 

 arktickeho elementu jak Krkonos tak i Skanilinavie. 



Üzce spiata jest kvetena Sudet s Hercynii. Pohofi hercynska 

 lisi se od Sudet 'chudpbou sve flory. Zdä se, jakoby bohata kvetena, 

 kterä na celyeh Sudetäch stejnomerne bujne jest vyvinuta, byla jen »na 

 ukäzku« udelena horäm hercynskym, jez rozdelih 7 se o jednotlive jeji 

 zästupce, takze sice poctem druhü neui rozdil tak znatelny, jako uspo- 

 fädänim jejich. Kdezto na Sudetäch jednotlive druhy maji namnoze cetne 

 lokality, v pohofieb hercynskych jedno misto mä drub, ktereho jine 

 posträda, jine ma drub jiny, a tak horskä kvetena chudobnö jesl roztrou- 

 sena po cele oblasti, nedruzic se njkde temef ve vyzuacne litvary. V Su- 

 detäch tak vseobecue rozsifene utvary horske omezuji se v Hercynii jen 

 na male plochy okolo potokü a pramenü neb i vübec chybi. Tak jedno 

 z nejbohatsich pohofi hercynskych, Harc, posträda horskych utvarü lesnich 

 vübec, poskytujic teprve na Brockenu chude byti horskym raselinäm a 

 vysokohorskym holim. A tak püsobi hercynske hory vzdy dojmem velmi 

 chude vegetace. Velik)' rozdil jest ovsem v ütvarech vysokohorskych, 

 ktere v Hercynii nalezly jen mälo vhodne püdy ke sveinu rozvoji. fler- 

 eynie nemä endemitü a horskych Hieracii.*) Zajimavo jest vsak — jak 

 vyliceno — ppznenähle pronikäni hercynskeho typu do hur sudetskych, 

 jemuz vlastui jejich flofa zfejme, zejmena v nizsfch horäch ustupuje, 

 takze Sudety v budoucnosti budou cästi Hercynie, od niz »Ines tak zuaciic 

 se lisi. Xelze ovsem popirati, ze Hercynie jest Sudetäm vegetaci svou 

 uejpfibuznejsi. 



*) H. bructerum jedine ! 



