59 



ne Salix myrtilloides. Vrehmezi mä nekolik vysqkohorskych drühü : Rumex 

 alpinus, Gyinnadenia albida, Luzula sudetica, Anthfiscus nitidus. U Solnice 

 bliz Bychnova jest lokalita Dianthus speciosus temer v rovine polabske, 

 jedine stanovisko v Orlicnych horäck, patrne relikt .glaciälni. Brdyjsou 

 »malou Sumayou« s chudou hercynskou kvetenou, takze proti Krkonosüm 

 je vyznacuji pouze ßoldanella montana a Gentiana venia. Rovnez mälo 

 zaämä vysocina Ceskomoravskä mä räz hercynsky, ackoliv hory 

 Zdarske a Lanskrounsko maji mnohe vztaby k Sudetäm : Lycopodmm 

 alpinum, Epilobium nutans, Salix silesiaca, Aconitum napellus. Vykazuji 

 vsak znacne pfibuzenstvi i se Sumavou : Soldanella montana, Cardamine 

 trifolia, Alnus alnobetula. Speciality ceskomoravskeho pomezi jsou Sedum 

 fabaria, horsky druh öd Jihlavy, a Primula farniosa, druh horskyck ra- 

 selin, od Svitavy (noveji vsak udävä se pouze jako zdivoeelä). 



V. Vliv podkladu na utväfenf kveteny. 



Geologickä stavba Krkonos jest celkem jednotvärnä — arcbaicke 

 bezväpenne horniny: zula, svor, rula, fylity a p. Horuiny ty poskytuji 

 rostlinstvu nepfilis bobatou potravu minerälni, takze kvetena Krkonos 

 je vyznacne nevapennä. Näsledkem jednotvärnosti nernä podklad znac- 

 nejsibo vlivu na roztfideni vesetace. 



Horniny Krkonose skladajici, zejmena balvanitä zula, netvofi znac- 

 nejsieb skal, posti'ädä tudiz nase kvetena skoro üplne ütvarü skalnich. 

 Proto nemäme vlastne lomikamenü — drubü vyznacne skalnich. Skaliny 

 utvofily se pouze tarn, kde cinnosti ledovcü vybloubeny hluboke rokle. 

 Nez bobatsi kvetena skalni omezuje se pouze na substrät cedicovy (Mala. 

 Sneznä jäma) a loze väpence prabornibo (ze.imena v Obfim dolu a Ko- 

 telnych jamäch). Obe horniny ty maji podobne vlastnosti fysikälni : jsou 

 vyhfevne, suche, poclporuji tvofeni skal a krom toho — zejmena väpence 

 — dodävaji rostlinäm znacne mnozstvi mineralnych soli. A tak nalezneme 

 na väpennych a cedicovvch skaläch nejbohatsi kvetenu. Nejznamenitejsi 

 lokality krkonosske dekuji svoji bohatou floru präve temto horninäm. 

 Vyznam jejich osvetli näm nejlepe, pfirovnäme-li kvetenu zulovych a 

 svorovych rokli — Labsky dül, rybniky, Velkä Sneznä jäma, Weisswasser- 

 grund — k flofe väpencovych lozi v Kotelnych jamäch, Obfim dolu a p. 

 neb cedicove zily v Male Snezne jäme. Podobne chovä se porfi/r v Öer- 

 tove zahrädce. 



Vetsi poruseni jednotnosti floristicke nastävaji pouze tedy na ee- 

 dicich a väpencicb — nez horniny ty jsou u näs nejvys fidke. 



Öedic znacneji se uplatnuje teprve na Friedlandsku. Pouze Bukovä 

 (Buchberg 999 m), nejvyssi cedicovä bora ceskä, nälezi do obvodu hor- 

 skeho. Jest vsak velmi zajimavo, kterak zäsadne odlisnä jest kvetena jeho 

 od okoli. Zde mäme skutecne dükaz, ze jiuorody podklad geologicky mä 

 nekdy na vegetaci vliv dalekosäbly- Jakeho räzu vliv ten jest, da se 

 ovsem tezko rozhodnouti, zdä se vsak pfec, ze povaha chemickä mä — 

 ne-li pfimo na rostlinstvo — toz na fysikälni vlastnosti horniny vliv 

 velmi znacny, takze af jiz pfimo nebo nepfimo chemicke slozeni horniny 

 hraje vzdy dülezitou roli v uspofädäni vegetace. Öedic zarüstaji na Bu- 

 kove kräsne lesy bukove, takze i v nasem obvodu osvedcuje se norrna, 

 na niz poprve upozornil prof. Dom in. Jako jinde i na Bukove nalezäme 

 druhy teplych chlumü stfedoceskych, celemu nasemu pohofi cizi, pf. Co- 

 rydalis cava, Viola silvestris. 



ö 



