62 



a 3. zvysenä transspirace näsledkem yystaveni zäpadnfm ;i jihozapadnim 

 vetrüm, 4. hojne raseliny — tedy studenä püda. Uvazime-li, ie pjfi 

 severni strane mäme poöitati pouze s prvnim l'aktorem — severni svahy 

 jsou vysazeny vetrüm spise v zime, v dobe vegetacniho klidu ziiuuiho 

 (kdy stromy transspiruji vehni nepatrne), v lete pak jsou namnoze v zä- 

 vetfi — inusime uznati, ze jizni svahy jsou ve znacne nevyhode". To jest 

 tedy asi hlavni pficinou onoho zdänlive absurdniho zjevu. 



Spolecenstva rostlinnä. 



Jiz samy tektonicke a klimaticke pomery Krkonos daji näm tusiti, 

 jakeho räzu jest vegetaee jejieh. Jako ve vseeh horaeh stfedoevropskych 

 pfevlädä i na Krkonosich les. V Krkonosich vlastnich jest les casto pfe- 

 rusovän ütvary lußnimi, zejmena kulturuimi, polmi a p., jezto krajina 

 tato jest velmi huste osidlena. Za to na Jizerskych horäch kultura ome- 

 zuje se skoro vyhradne Jen na obvod okrajni, kdezto nitro hör zustava 

 usetfeno, pokryto jsouc rozsahlymi hvozdy. S lesy, zejmena na pokraji 

 horstva, stfidaji se ütvary lucni, dnes namnoze zkultivovane, pfece vsak 

 davaji tusiti, ze kvetuata luka nalezeji k püvodni ozdobe nasich bor. 

 Vedle luk jsou na pfedhofi bojne pastviny a vfesoviuy. Nad lesni hranici 

 pfevlädaji hole smilkove, nejeasteji fidkou ko.sodreviuou poi-ostle. Na hfe- 

 Iteuech tvofivä vsak klee zhusta eiste porosty, casto velmi rozsähle. Ne- 

 bluboke raseliny hfebenove, v zaniku se nachäzejici, vyplnuji hlavne 

 nähorni plateau a serlla. Raseliny üvalove (pauevni) tvofi karakteristiekou 

 vegetacni slozku hör Jizerskych. Obzvläsf bujna vegetaee soustfeduje se 

 na pramenitych mistech a horskych lukach, zejmena v cetnych roklich 

 horskych, ktere jsou pravymi zahradami a kvetnieemi, jak tez pfipadne 

 mistni näzvy vystihuji (srv. Täufelsgärtcbeii, Rübezahls Lustgarten a Rosa- 

 garten a p.) Za to chybeji Krkonosim skoro üplne ütvary skalni, jez se 

 omezuji jen na nekolik zvbisf vhodnych lokalit (Obfi dül, Snezne jämy 

 atp.). Spise jeste na pfedhofi stihneme rozsahlejsi skaliny, ktere ovsem 

 nechovaji kveteny horske. Rovnez nedostatek vetsich vodnieh nadrzi za- 

 vinuje slabou vegetaci vodni, zejmena jezerni, pro jine hory stfedoevrop- 

 ske tak vyznacnou (Humava, Cerny les, Alpy). 



Ukäzali jsme jiz, ze näsledkem jednotnosti podkladu, neni horizou- 

 tälni cleneni vegetaee v Krkonosich skoro uikde zfetelne vyvinuto. 

 Dülezitou ulohu mä vsak clenitost kolmä. Horstvo nase stoupä z üdoli 

 Jizery, Labe a Üpy, z rovin Hirschberske a Mornoluzicke — vesmes to 

 krajü pod 400 m n. m. polozenych — az vysoko nad hranici lesni, dostu- 

 puje na hfebeneeh prümerne vyse 1400 m, a pfesahuje nekolika vrcholy 

 i vyse 1500 m. Timto velmi znacnym rozsahem vertikälnim doznävaji 

 i spolecenstva rostlinnä znaene rozmanitosti, nebof stfidaji se zde ütvary 

 podhorske, horske a vysokohorske. 



Kostlinne ütvary, jak se vyskytuji v nasem obvodu, daji se sesku- 

 piti v nekolik oddilü, vykazujicich jiste vztahy jak oekologicke tak i l'y- 

 siognomieke. Vyvoj jejieh zävisi jednak na pomerech tektojiickych, jednak 

 na stavu vlahy, jak vody v pude, tak i snizek, na mnozstvi müierälnicb 

 soli a organickych lätek v püde, jakoz i na pomerech vyskovvch. Zejmena 

 tyto posledni pozmenuji karakter jednoho a tehoz spolecenstva rostlinnehö 

 (ve smyslu Warmingove plant-association), takze tato rozpädaji se v ne- 

 kolik ütvarü (= formation), vnejsimi, hlavne orografickymi pomery je§tß 

 däle modi l'ikovan vcb. 



