77 



Potentilla aurea, druh vysokohorsky, sestupuje do vyssiho patra 

 horskych lesü, pro nez jest velmi vyznaeny. Nesestupuje pod 900 in. 



Potentilla erecta, rozsifenä a vyznacnä pro veskere porosty vsech 

 poloh v pferüznych tvareeh. 



Potentilla procumbens ve svetlych lesich, na lesm'eh lukäch 

 hlavne jen na podhofi. Jeste v Harrachove pfi 700 m. 



Fragaria vesca na svetlych mistech ve vsech päsmech (i klecovem) 

 hojnä, ac ve vyssieh polohäch pfec vzäcnejsi. Fragaria moschataa 

 viridis (neni lesni druh) pouze na podhofi, a to vzäcne. 



Aruncus Silvester v humosnich, svetlych lesich listnatych a 

 smisenych, zejmena pfi potüccich na podhofi, vzäcne. 



Filipendula ulmaria v poficnich ütvarech hojnä. 



Trifolium medium na pokrajieh lesnich na podhofi. 



Astragalus glycyphyllus v humosnich smisenych a listna- 

 tych lesich podhorskych zhusta. V horach schäzi. U Vrchlabi nejdäle 

 u Herlikovic. 



Röd Viola jest v nasich lesich velmi nepatrne zastoupen. Hojneji 

 roste na mytinäch v pfedhofi. V. tetrasperma neb hirsuta. V. 

 silvatica jest velmi vzäcnä lesni rostlina; udävä se u Liberce, Hirsch- 

 berku a Landeshutu. 



Lathyrus Silvester ve svetlych suchych lesich, spise vsak 

 v kfovinäch na stränich, pouze poriiznu na pfedhofi. 



Lathyrus montan us v humosnich lesich smisenych a listna- 

 tych A^elmi vzäcne: pfi Hummelu u Agnetendorfu, a u Vrchlabi. 



Orobusvernus v humosnich lesich smisenych a listnatych na 

 pfedhofi zhusta. V horach velmi pofidku a jen v bucinäch. Tez zase 

 na Kiesberku, 1150 ml 



1. Horske ütvary lesni. 



Horske lesy jsou ony bujne, divoke lesni porosty mezi 600 m a hra- 

 nici lesni, v nichz näsledkem bohate vlähy a vlhkeho, chladneho ovzdusi 

 vyvinula se pesträ vegetace horskych typü, zejmena statnych rostlin 

 s kräsnymi kvety a nädherne porosty kapradin, vegetace, kterä jest pfedni 

 ozdobou a nejvlastnejsim, pro fysiognomii nasich horskych zäkouti nej- 

 räzovitejsim spolecenstvem rostlinnym. 



Lesni ütvary horske vyzaduji jako zakladni podminky: pravidelnou 

 vlähu, vllike klima horske a namnoze tez hojnost humosnich lätek. Stupen 

 techto faktorü urcuje rozvoj jejich vyznacne vegetace. Nejkräsnejsi lesy 

 horske buji v hlubokych udolich horskych a na jejich svazich, kde na- 

 chäzeji nejideälnejsi podminky pro svüj vyvoj. Bohate sräzky (pfi uichz 

 ovsem lesy samy hraji dülezitou roli), vlhkost ovzdusi, pfecetne pramenky 

 a bystfiny udrzuji v iidoli tech vzdy dostatek, ano casto nadbytek vlähy. 

 Jednou z nejzävaznejsich pricin tohoto bohateho rozvoje horskych lesnich 

 ulvarü v horskych üdolich nasich jest mnozstvi raselin, ktere pokryvaji 

 bfebeny a horskä plateaux, odkudz bere vetsi cäst pramenü üdolnich svüj 

 püvod. Hlavni zäsluhou raselin jest reguloväni odtoku vody. Zadrzujice 

 obrovske mnozstvi vlähy, raseliny propousteji ji jen posnenählu a pra- 

 videlne pramenüm z nich prysticim. Potoky z techto raselin maji i v Ute 

 dostatek vody, kterou zavlazuji üdoli svä a dodävaji tak stäle, po celou 

 periodu vegetacni dostatecnou vlähu vegetaci jejich. Baseliniste a ovsem 

 i huste lesni porosty zvysuji podstatne vlhkost ovzdusi, cimz utväfeji se 

 vlähove pomery tim pfizniveji. Jsou tedy raseliny a horske hvozdy samy 



