80 



jsou ku pf.: At hy rium a lpestr e, Adenosty les alliariae, Aco- 

 nit um napellus a rostratum, Potent il I a an reu, Rum ex ari- 

 folius, Polygonum bistorta, Gnaphalwm norvegicum, Melandryum rub- 

 rum, Calamagrostis villosa, Aspidium oreopteris, Poa Chaixii, 

 Luzula nemorosa var. rubella ouprea a nigrescens (tato vzacne), Strep-r 

 t o p u s (i in p I e x i f o I i h s, Pol ij g o u a t u m verticillatum, Vera- 

 t r ii in Lobelid n ii in, Orckis maculata, Rumexalpinus (hlavne podel 

 bystfin), Phyteuma spicatum, Crepis paludosa, Mulgedium alpinum, Pre- 

 nanthes Purpuren, Solidago virga aurea, Senecio nemorensis a rivularis, 

 Valer i a n a s a m b u c i f o I i n, G e n t i a n a a s c l e p i a d e a, Th a l i c t r u m 

 a quile g i aefol i u m, B a u unc u I u s p I a I a n if ol i u s, Geraniu m 

 silvaticu in, Angelica* in ontana, Chaerophyllum hirsutum, Rosa 

 alpiua, Potentilla erecta var. strictissima. 



Jak jest samozfejmo, pfechäzi dolni patro do horuiho zcela pozne- 

 uählu, takze cim vyse tim vice ustupuji typy lesni lucnim, subalpiuskym. 

 Proto fysiognomie nemüze näm byti delitkem v jediiotlivyeh pfipadech, 

 jsouc dülezitym znakem jeu pro vystaveni typickych ütvai'ü. Za to jsou 

 velmi pfesnym delitkem (pokud lze vubec o pfesnosti mluviti) nektere 

 druhy, ktere sv>' T m rozsifenim nikdy do spodni zony nesahaji (resp. ve 

 vyssim patru nerostou). NejcMlezitejsim delidlem jest rozsifeni Athyrii: 

 A. filix femina jest nejvyznacnejsim druhem patra nizsiho, jest tarn velmi 

 hojne, ale nesahä vyvse nez 900 m n. m. (ovsem podle lokälnieh okoluosti, 

 a nehlede na ojedinele vyskyty); ,4. alpestre naproti tomu jest neobycejne 

 bojnym zjevem, takfka jedinou obecnou kapradi vyssibo patra (a pasma 

 klece), a nikde uesestupuje do stupne nizsiho. Vyskyt jednoho (obe vy- 

 stupuji vzdy hromadne) vylucuje skoro vzdy existenci druheho. Podobno 

 oraezuji se (s yyjimkou ojedinelych vyskytü nize) i cetne jine (prolozene 

 vyznacene) druhy pouze na vyssi patro, jsouce tak pro posouzeni jeho 

 velmi dülezite; pfedni misto v tom ohledu nalezi Adenostyles all in nur. 



Ostatne nejlepe osvetli näm veskere vlivy konkretni pfiklady. Ty- 

 picke lesy dolniho patra mäme napf. u Harrachova smerem k Mumlave 

 a »Rumpelloehu«. Mohutne smrky tvofi hustou klenbu, kterou jen mälo 

 paprskü slunecnich pronikne. Spadale jehliei hromadi se na zemi, tli a 

 tvofi silnou vrstvu humusu. Kde neni pobliz potücek — tak zvläsf na 

 svazieh — je püda dosti suchä. A tu nalezneme koberce mechü Polytri- 

 chuni commune, Dicrana, llypna (zejmeua crista castrensis, splendens a 

 Schreberi) a cetne jine. Mezi nimi jako nejakä miniaturni palma roste 

 Blechnum spicant, sve vejife rozprostirä Aspidium spinulosum a Athy- 

 riiim filix femina, po püde siroko rozlezä se Lycopodium annotinum neb 

 Homoggne alpina, jinde zas cele porosty tvofi Majanthemum bifolium 

 nebo Oxalis acetosella, mezi nimiz zlute sviti Melampyrum silvaticum a 

 bela se M. pratense; okolo pafezü, kde obzvläsf muoho humusu se na- 

 hromadilo, shromäzdila se pesträ spolecnost: Jungermannie, Mnium, Hyp- 

 inniu Polytrichum, sveze zelene trojlistky Oxalis acetosella, mezi ni zardi- 

 vaji se listky odkvetle Trientalis europaea neb ukryvä se teninka, kalne 

 modrozelena Listera cordata. Jinde zas — to tarn, kde pfec jen jest ji/, 

 ponekud vlhceji, v nejake kotlince — tyci seEpipäctis latifoliä, Epilöbiv/m 

 innntaniiin, misty cele fidke porosty Aspidium pJiegopteris, venecky Pi- 

 rola minor, secunda neb Mortesis uniflora, mezi nimiz ze zonie tlac-i se 

 Monotropa; tu opet plazi se Veronica montana, roste Luzula pilosa, Cir- 

 caea alpina, u pafezu, celeho ztrouchniveleho, jejz cely obrostla Tetraphis 

 pellucida, tuli se zlutozelenä Corällorrhisa innata a jako vzäcnost snarl 

 i Epipogon aphyllus aeb Cardamine silvatiea, (Na Kiesberku v teto spo- 

 lecnosti stihneme Aspidium lonchitis, tarn i jinde Asp. lobatum atp.). 



