81 



Nekde sklenuly se nad nämi svezi haluze bukü — snad jako pamätka 

 byvalych bucin — a pod nimi bned skupily se jemne vejife Aspidium 

 Wryopteris i phegopieris, Oxalis, Majanthemum, Luzula pilosa, Verouica 

 montana, ano i mala Prenanthes purpurea. 



A tu jiz bublä näm u uobou potücek, bystfinka, poskakujiei se 

 svahu pfes kameny a kofeny stromü. Ten pfinäsi zvyseni vläby a ozi- 

 veni vegetace. Protekä hlubokym stinem lesa. Hned sdruzily se kol neho 

 cetne jatrovky a mecky (Gonöcephälus conicus, Pellia, Radula, Sphagnum, 

 Mnium cuspidätum a jj. Näd potückem zvläst bujne se rozvila vegetace 

 lesni: statne Blechnum spicaut, Ilomogyne alpina, Oxalis, Listera cordata, 

 Trientalis europaea, Veroriica montana, Monesis, a okolo neho sameho pestfi 

 se celä smesice rostlin: Athyrium filix femina, Epilobium montanum, La- 

 mium luteum var. montanum, Epipactis latifolia, Lysimachia nemorum, 

 Stellaria nemorum, Melandryum silvestre, Crepis paludosa, Eguisetum sil- 

 raticum a m. j. 



Proväzime potücek na jeho pouti, kdy brzo volneji tece, brzy ve- 

 sele poskakuje pf es kamen! a skräpi modrave koberce Chrysosplenium 

 oppositifolium. Nez tu jiz rozevirä se pfed nämi mala lucinka — mo- 

 kf ad lesni.' Potücek dospel na malou plosinu nel) kotlinku, kde späd jeho 

 se zastavil a voda se rozlila. Zäroven usadil se tu veskeren materiäl, jejz 

 proud s vyse unäsel, pisek, oblazky, sterk atp. Püda tato veskrz vodou 

 pfesycenä, bez humusu, zapndila lesni stromy a veskerou lesni vegetaci. 

 Na ni usadily se typy lucni a bazinne, sveze zelene trävy a sfavnate, 

 casto statne byliny. Vetsi cäst jich tvofi rozsähle porosty. Tarn, kde jest 

 nejvlhceji, okolo sameho potücku a ve sterkovem a piscitem nänosu, roz- 

 lezä se Ranunculus repens nebo Chrysosplenium alter nifolium, Pellia, Co- 

 nocepltallus, jinde zarüstä püdu nescetnä Viola palustris nebo Stellaria 

 nliginosa a nemorum. Potücek lemuje sfavnatä Cardamine amara (vzäcne 

 tez rüstä C. Opizii) a neznä ocka pomnenek — Myosotis scorpioides. Jinde 

 opet bofime se do kobercü raselinikovych — Sphagnum riparium, fallax, 

 cymblfolium, Girg.ensohn.ii, squarrosum — tu opet prodiräme se »houstim« 

 Eguisetum silvaticum pfes V s m vysokyna, tarn zase tvofi cele porosty 

 Deschampsia caespitosa, jinde Crepis paludosa neb Chaerophyllum hirsu- 

 tnm, a mezi nimi pne se Galium idiginosum neb palustre. Kde jest mo- 

 krina rozlehlejsi, nalezneme i Cirsium palustre neb Ranimculus platani- 

 folius. V kobercich sfagnovych byvä pfedni ozdobou Orchis maculata 

 a Lysimachia nemorum s ojedinelymi rostlinami Crepis paludosa a Poten- 

 tilla silvestris. PK krajich takoveho lesniho mokfadu usazuje se hojne 

 jprsti a humusu pfiplaveneho, a tak nalezneme tu spolecnost zase sve- 

 raznou. I tu roste hojne Viola palustris, Equisetum silvaticum, Crepis 

 paludosa, Myosotis scorpioides, Chaerophyllum hirsutum, s nimiz pfäteli 

 se Phyteumaspicatum, Melandryum silvestre, Senecio nemorensis, Primula 

 elatior (vzäcne), (jinde tez hojne Geüm rivale a Senecio rivularis), Garex 

 remota, Lysimachia nemorum, Lcnnium luteum, Paris quadrifoUa, a jeste 

 däle na sussi jiz püde drobne Polygonatum verticiUatum, Carex silvatica, 

 Luzula pilosa, -Brunella vulgaris, Hieracium vulgatum, murorum a gothi- 

 cum, Arabis Halleri, Potentilla erecta atd. Zvläsniho räzu jsou nektere 

 mokf ady — pf echäzejici jiz do raselinneho typu — kde v hustem koberci 

 raselinnlkü skryvaji se trsy ostfic, tak Carex stelullata, Oederi, Goode- 

 noughii, a sitiny Juncus filiformis, supinus, na nichz rüstä hojne i Equi- 

 setum palustre neb limosum. 



Zajimavo jest tez sledovati potücek vzhüru, proti proudu. Präve 

 vylicene mokf ady tvofi jaksi nejnizsi stupen jeho toku; o toku stfednim, 

 kde protekä stinnym lesem po svahu, jsme se jiz take sife zminili. Nez 



6 



