82 



i pololiy, kde potok sbira sve prameny -— zpravidla tez ploche stupnena 

 svahu — maji svüj zvlästni raz. Proti aejnizsfmu stupni maji hnjiic 

 humusu, ktery prosäknut jest veskrze vodou. Taköväto prameniStS by- 

 vaji zarostlä celä Equisetum silvaticum, Sphagny, fidceji Deschampsia cae- 

 spitosa neb na sussich mistech Cctlamagfostis villösa a arundinäcea; mezi 

 zakladnim porostem naleznenie vzdy Orchis maculata, casto Paris qud- 

 drifolia, Majanthemum, Monesis atp. 



•Teste daleko pestfejsi jest kvetena kolem velikych bystrin a Kcek. 

 Tarn siroky tok ficni alespon ponekud uvolnuje husty porost, takze mo- 

 hou cetnejsi paprsky proniknouti na vegetaci. Bohatä vlaha, kterou l»y- 

 stfina zasobuje svoje «doli, jest bujnemu rozvoji vegetace nejvys pfi- 

 zniva. A tak soustfed'uje tu pfiroda vykvet sveho bohatstvi barev, nej- 

 vetsi nädheru forern a kvetü — okoli bystrin jest vzdy nejkräsncjsi, nej- 

 malebnejsi partii horskych lesü. Jiz samo nejblizsi okoli bystfiny — bal- 

 vany a pobfezni skaliny — hraji zivymi barvami, tu cihlovou Servern 

 vonne Trentepohlia iolithus, tarn temne rüde Scapania uligmosa, jinde 

 svezi zeleni Sphagen. A na pobfezi a ve stinü haluzi bukü, je:>. skläneji 

 se nad fickou, lemujiee s jefäby a lileny cerne hvozdy smrkove, najdeme 

 nejvybranejsi spolecnost: modre Mulgedium alpinum, Geranium silvati- 

 cum, azurovä Gentiana asclepiadea, bily Ranunculus platamfolius, rude 

 Melandryum rubrum, nachova Prenanthes purpurea a ChUmaeneriwn an- 

 gustifolvutii, rüzove Polygonumbistorta a Valeriana sambueifolia, Cirsium 

 heterophyllum, Petasites albus (hromadne), Streptopus, Thalictrum aqui~ 

 legiaefolium, Polygonatum verücillatum (ve skupinäeb), Chaerophyllum 

 hirsutum (hromadne), Angelica montana, Senecio nemorensis, rivuläris, 

 Geum rivale (obe schäzeji v zäpadni casti obvodu), Scrofutaria nodosa, 

 Orchis maculata, Milium effusum, Poa Ckaixii rar. remota, Calamagrostis 

 arundinäcea, villosa, Deschampsia caespitosa, Luzula nemorosa, k tomu 

 obrovske vejife Athyrium filix femina a Äspidium spmulosum a f. p. - 

 tof obraz te hyfive vegetace horskeho üdoli. 



Konecne, abycbom meli obraz lesni kveteny üplny, tfeba äbyehom 

 zasli do bloubi lesa znovu. Tarn brzo pfi.ideme na mofe balvanü schudon 

 vegetaci — namnoze jen Polytricha, Dicratia, Hypnu, Äspidium spinulo- 

 sum, Oxalis acetosella — a lesni skaliny, ukryte v hlubokem stinu lesnini. 

 ktere chovaji tez sveräznou vegetaci, ac naprosto odlisnou od jmych skal. 

 ttpise jest to spolecnost suchomilnych, humusovych rostlin lesnich, ktera 

 zarüstä ty omsene vystupky skalni: Äspidium spinulosum, Polypodium 

 vulgare, Asplenium trichomanes neb i viride (velmi vzäcne), Lycopodium 

 selago, Oxalis acetosella, Hieracium muroruni a koberce mechü, zvläsf 

 Dicran, Weber, Polytrich, Hypna atd. 



Nyni vydejmese vzbüru, do bor, abycbom pozuali tez typ vyssiho 

 patra horskych lesü. Nejlepsim a nejkräsnejsfm zpüsobem vyvinuty jsou 

 porosty lesni hornibo patra v üdoli Bele (Weisswassergruudu) ueb v Obfim 

 dolu. Vysoke poloby teebto koncin, stäle temef zahalenych vliustv pla§( 

 mlb, jejichz püda prosäklä jest nescetnymi prameny, jsou osidleny vy- 

 branou kvetenou horskou. 



Üdoli ta patfi k nejkräsnejsim partum hör uasich, ba smele mozno 

 tvrditi, ze nejvyssi patro lesni s nädhernou, bujnou vegetaci, v niz jsou 

 vedle typü lesnich zastoupeny ony pestre, elegantni rostliny subalpinske, 

 jake nalezäme na hfebeuech u pramenü a v roklich horsk^cb, jest vübec 

 nejkräsnejsi casti bor. Jeho malebnym interieurüm lesnim, pluym kaskad 

 vencenych guirlandami horskych kvetü, v nichz stfidaji se v tajemnem 

 pfitmi bujici obrovske vejife kapradi s jäsavou, v paprscieb slunce se 

 stapejici nivou, plnou ohnivj'ch barev v nejrozmanilejsiin skupeni, üe- 



