83 



vyrovnä se ani z claleka ta nejpestfejsi alpskä lucina, jiz sehäzi präve 

 to nejkräsnejsi, nejpüsobivejsi v te pestre smesici barev — temny rämec 

 horskeho hvozdu. — 



Nevysoke, avsak statne smrky tvofi fidkou klenbu, jez co ehviJi 

 rozestupuje se, aby paprsky slunecni propustila na lesni nivu. Ve stinu 

 bvozdü tech,^ kam oko dohledne, v nejbujnejsim neladu prostiraji se 

 obrovske vejife Athyrium alpestre a Aspidium spinulosum afilix mas, 

 mezi nimiz ukryvä se temne Aspidium montanum a cetne lesni rostlinky 

 — Oxalis acetoseüa, Majanthemum, Homogyne alpina, Pirola uniflora — 

 vzbüru tyci se rozsochatä Prenanthes pur pur ea a zlate kvety Hieracium 

 murorum var. grandidentatum. Mocne vyvraty a balvany — - jickz jest tu 

 cele mofe — tvofi dutiny, v nichz planou smaragdy Schistostegy. 



A tu rozestupuje se les, cele zäkouti zelenä se bustym porostem 

 Calamagrostis villosa; mezi nim zase vejife kapradi, Prenanthes purpurea, 

 Homogyne, Mulgedium, Rumex arifolius, Senecio nemorensis, Solidago 

 virga aurea. Jinde zas pfijdeme na svezi nivu s kräsnymi skupinami 

 Adenostyles alliariae, Ranunculus* platanif olius a Mulgedium alpinum, na 

 jine tyci se ztepile Aconitum rostratum neb statne Veratrum* Lobelianum 

 a ozdobne Geranium silvaticum. Vsude usmivä se na näs Potentilla aurea, 

 cele skupiny ano i porosty Gentiana asclepiadea stkveji se v pozdnim lete 

 nädhernym azurem, rüde Melandryum silvestre, Streptopus amplexifo- 

 lius, Polygonatum verticillatum, Phyteuma spicatum, Chaerophyllum hir- 

 sutum v nejpestfejsi smesi obklopuji näs se vsech stran. Tu vyblizi ze 

 stinu Rosa alpina, cbvi se medenä Luzula nemo rosa var. rubella, zlati se 

 übory Crepis paludosa, a celä fada ozdobnycb kvetü horskych: Thalietrum 

 aquilegiaefolium., Polygonum bistorta, Valeriana sambucifolia. A cim vyse 

 stoupäme, tim vetsi luciny s pestfejsi vegetaci näs vitaji az konecne slu- 

 cuji se v jedinou parkovitou scenerii, kde mezi skupinami ztepilycb i po- 

 yetrnosti bizarne znetvofenych smrkü, ve svezi zeleni horskych luk, kamz 

 jiz i Pinus Pumilio se odvazuje, splyvä vse v nejpestfejsi, bujne smesi 

 barev a forem, kde oko jen tekä, nevedouc nac dfive pozornost svou obrä- 

 titi, zda na kfoviny jefäbü, tulicich se k temnym smrküm, ci na kräsne 

 skupiny Aconitum napellus, Mulgediam alpinum, Thalietrum' aquilegiae- 

 folium, Veratrum, Adenostyles, Ranunculus* platanif olius a j., nebo na 

 zäplavu kvetü v träve roztrousenych — Potentilla aurea, Rumex ari- 

 folius, Thesium alpinum. s neznymi jeho »hvezdickami«, Orchis macu- 

 losa atd. 



Tu hyfivou pestrost a bujnost horske kveteny nelze vübec popisem 

 vystihnouti. Vzdyt kazdy krok znamenä zmenu scenerie, sebe nepatrnejsi 

 pramenek — a tech jest tu spousta — kazdä kotlinka, kazdy vyvrat neb 

 balvan uplatnuje svym zpüsobem vliv na utväfeni vegetace, takze nelze 

 nijak vybrati si z te smesice urcity typ vegetaeni. Lepe snad nez siroky 

 popis vystihne räz vyssiho stupne horskeho lesniho päsma strucnä karak- 

 terisace: Bujne horske lesy s pestrymi nivami a nescetnymi bystfinami 

 tvofi tu harmonicky celek — pravy pfirodni park. — 



Pro pestrost podrostu neupoutä ani nasi pozornosti nadrost lesni. 

 Yzdyt take jest to temef vyhradne smrlc, ktery sklädä hluboke hvozdy 

 horske obou pater. Zastoupen jest ponejvic varietou erythrocarpa. V nizsich 

 polohäch tvofi statne stihle stromy, jejichz vetve v hustych porostech 

 zacinaji vysoko nad zemi, ve vyssich koncinäch stäle vice blizi se formou 

 smrküm na pomezi lesnim s kmenem nizkym, pomerne silnym, s vetvemi 

 robustnimi, kfivolakymi, namnoze blizko zerae pocinajicimi (näsledkem 

 volneho, osameleho vvskytu). 



6* 



