85 



zejmena 11a svazich a hfebenech, patfi tomuto ütvai'u. Vyjimku tvofi 

 svahy v samem centru hör, na nichz püsobenim klimatu vyvinuly se 

 dobfe subalpinske porosty. 



Jak jiz näzvem oznacujeme, jest to spolecenstvo räzu vice mene 

 xerofüniho. Jehlicnate stromy jiz samy sebou pomähaji k tomu nedostatku 

 spodni vläby. Spadle jehlici tvori totiz tezko tlicl, vode neprostupnoU 

 vrstvu, po niz vetsi cäst spadleko deste rycble stece do üvalü a kotlin, 

 neproniknuysi hloubeji do püdy. Näsledek toho jest, ze vegetaee jest 

 velmi cbudä, sestävajic z nekolika skromnejsich drubü, vetsinou ve vsech 

 polohäcb rozsifenych. Jinou nepfiznivou vlastnosti jehlicnatyeh lesü pro 

 podrost jest okolnost, ze nedovoluje pronikati paprsküm slunecnim. 



Poloxerofilui lesy jehlicnate rozsifeny jsou ve vsech polohäch az 

 po hranici lesui. Nejhojnejsi json na pfedhofi. V pobofi sklädaji lesy 

 vsech isolovanych hfbetii (vyjma üdoli jejich): Vlci hfeben, Zaly, lesy 

 mezi Spindelmühlem a Vrchlabim, Rehhorn — lesy hfbetii Jizerskych 

 hör jsou tez z vetsi cästi tohoto räzu. Noveji pfibyvä zejmena kulturou 

 lesni temto iitvarüm püdy, a tak obzvläsf velikä cäst lesü na Novosvetsku 

 a na slezskem i ceskem pfedhofi patfi k tomuto spolecenstvu. Vegetaee 

 jejich jest ve vsech polohäch täz; v päsmu horskem chybeji nanejvys 

 nektere teplomilnejsi xerofyty, jez zastupuji zase druhy vyssich poloh. 



Räz vegetaee lesü poloxerofilnich jest vsude stejny. Sklädä je 

 v horäch skorovyhradne smrk, naprosto bez pfimiseni listnatych stromü, 

 v nizsich polohäch, hlavne na pfedhofi smrk, casto s pfimisenou jedli, 

 fideeji jedle v cistych porostech. Zhusta jim v techto polohäch pfidruzuje 

 se i borovice, bfiza, osyka. Dfevinny podrost nebyvä v horäch zädny, 

 pouze kde jsou lesy ty püvodni, tvofi jej dorost smrei. Na podhofi sklädä 

 podrost hojne dorost lesnich stromü, zejmena jedle, bfiza a velmi casto 

 v nejnizsi zone dub, hloh, rüze a ostruziny. 



Vegetaee poloxerofilnich lesü jest yelmi chudä. Obycejne pokryvä 

 püdu jejich nedohledny porost borüvci (Vaccinium myrtillus), v nemz 

 dosti pofidku byvä pfimisena brusina (V. vitis idaea). Kde porosty ty 

 nechävaji misto volne, usadi se ihned trsy Deschampsia flexuosa neb 

 skupiny Calamagrostis arundinacea, ve vyssich polohäch casto i C. villosa. 

 Mezi borüveim tisni se polstäfky mechove (Leucobryum, Polytrichum, 

 Pogonatnm, Dicranum) a sedave trsiky Cladonii; misty cele plochy zloutnou 

 se Melampyrem pratense, k nemnz v horskych polohäch casto druzi se 

 M. silvaticum. Suche tyto lesy jsou i ütocistem jestfäbnikü — Hieracium 

 murorum, vulgatum, v nizsich polobäeh i pilosetta a laevigatum. V podhofi 

 tu a tarn druzi se k Deschampsii flexuose i Sieglingia decumbeus. A tato 

 chudä vegetaee opakuje se v nepatrnych variacich ve vsech tech lesich,^ 

 af na pfedhofi, at na vysich hfeben ü Jizerskych bor. 



Zmenu pfinäseji jen nepatrnou na podhofi nektere rostliny vy- 

 zuaene, opet nejeasteji cele porosty tvofici. Kde jest dostatek svetla, 

 rostou cirny Festuca rubra neb Jieterophylla, tu a tarn cele porosty Rumex 

 acetosella prozrazuji chudobu püdy, casto nalezneme Campanula rotun- 

 difolia, Gnaphalium silvaticum, Anteunaria dioica, Carlina vulgaris, Ve- 

 ronica officinalis, Potentila ereeta a vzäcnejsi P. procumbens. Na pokrajich 

 lesnich a jejich svetlinäch bujeji ostruziny a maliny. Je-li pak nekde 

 okolo vycneleho kofenu neb v kotlince uejake nahromadeno troclm hu- 

 musu, müzeme sbirati i Aspidium spinulosum neb filix mos, hrusticky 

 (Pirola seeunda, minor, rotundifolia, fideeji chlorantha). Odlisny räz maji 

 suche porosty s Li/ropodiuiu claratum (zfidka L. complanatum), a travnatä 

 mista s Aruica montana — kterä ostatne jsou velmi fidkym ükazem. 



