90 



stvi, ze tvofi vüdci druh, byvä zastoupena v porostech tecli i borovice 

 {Pinus silvestris). Na vyslunnych stränich ;i pahorcich rüstaji duby (hlavni 

 Q. robur, cidceji sessilliflora), v podrosta pak lishy. 



Kfovity podrost vytvpfen jest podle svätiosti, resp. mnozstvi pfi- 

 misonycb stromu listnatycli velini rozmanifc. Nejcasteji tvofi jej dorosl 

 stromu, zvläsf listnatycli; vedle tech zpravidla cetne i üst.-'i tu Sambucun 

 racemora a Lonicera nigra, casto i Daphne mesereum, jindy opet i kro- 

 viny Crataegus oxyacantha, ridceji Frangula alnus, Prunus spinosa aeb 

 i Ribes alpinum a nektere ritze (zvlast Rosa alpina, canina, ridceji tometi- 

 tosa, sepium atp.). Z polokefü nejcastejsim zjevem jsou ostruziny (vySe 

 zminene druhy) a maliny, pfehojne byvä v nasich polohäcta borwm i a brtt- 

 siwc« neb /•/>>•. Pestrost tohoto dfevnateho podrosta zälezi jednak na po- 

 meru miseni lesflloh stromu, jednak na pbmerech svetelnycb a vlähovych. 

 Kde prevlädaji smrky — to byvaji obyöejne polohy ponekud suche (pfe- 

 ehäzeji pak smisene porosty v porosty poloxerofilnich smrcin neb borü) 

 — jest podrost velmi chudy, zpravidla ])ouze dorost primiSeneho stromu, 

 chudy Sambucus racemosa a ostruziny neb maliny, pö pfipade borüvci, 

 Rovnez ve vlhcich üdolich byvä podrostem dorost lesa a Sambucus raee- 

 mosa a Lonicera nigra — chybi vsak temef vzdy borüvci a vfes; v ta- 

 kovychto mistech rüstä casto Rosa alpina. Pomerne nejpestfejSi - a to 

 i svym slozenim vüdcich stromu — byvaji smisene lesy na svazicb, zvbisf 

 jiznich a vychodnich. Porost uebyvä zpravidla husty, propousti bojnost 

 svetla, a tak kfoviny jsou v podrostu velmi hojue. Nejchudsi jsou suche 

 porosty s pfevlädajici borovici (i jedli), kde pak podrost blizi sc borüm, 

 sestävaje jen z borüvci a vfesu. Severni svahy vykazuji zpravidla pod- 

 rost chudy; i nadrost byvä mnohem chudsi, namnoze jen smrky s buky 

 a kleny — stromy vesmes hluboky stin pfisobici, coz ncni vyhodno pro 

 bohatstvi kfoviteho podrostu. 



Co jsme fekli o kfovinäch, plati ovsem i o bylinnem podrostu. Ten 

 jesl zejmena tim bohatsi, eim pestfejsi jest stromovi, a eim vice jesl 

 V nem stromu listnatycli. Stromy ty hfomadi bohaly lmiiius, cimz roz- 

 voj vegetace se nejüsilovneji podporuje. 1 zde mäme nejvetsi kontrast 

 mezi utvary na svetlych svazicb a ütvary ve stinu lesnim rostoueimi. 

 Svetle lesy na svazicb sbohatsim humusem listnatym niaji kvetenu casto 

 velmi pestrou, a zejmena bohatou na statne rostliny s barevnytni kvety: 

 Eupatorium cannäbinum tvofi zpravidla nädherne skapiny, jez jsou pravou 

 ozdobou techto ütvarü; nemene ozdobnym zjcveni jest Digitalia ambigua, 

 Senecio nemorensis a Fuchsii, Chamaenerium angustifolium, Lilium mar- 

 tagon, Campanula trachelium, Verbascum thapsus (mistyt, nigrum, lych- 

 nitis, Cirsium Icmceolatum; z trav rostou v celych porostech Deschampsia 

 flexuosa, Poa nemoralis, Calamagrostis arundinacea, ridßeji epigeios, vtrou- 

 sene sküpiny a trsy tvofi Dactylis glomerata, Briza media, Melica nutans, 

 Festuca gigantett, Brachypodium silvaticum, Bromus asper. K tem druzi 

 sc kvetnate rostliny, z nichz Asperulla odorata, Galium ftilvaticum, Vinca 

 (zfidka kvelc). Melampyrum netnorosum a pratense, Origanum vulgare, 

 Galeopsis pubescens a zejmena versicolor, Stellaria holostea (nezhusta), 

 Luzula nemorosa, Convallaria majalis, Asarum europaeum, Solidago virga 

 aurea, Gnaphalium silvaticum, Valeriana angustifoliai i'ni<itni<i a p. vy- 

 stupuji zpravidla bromadne, zarüstajice casto cele plochy; mezi nimi 

 ridceji, casto v ojedinelych skupinäeh, vtrouscny byvaji: Myosotis silva- 

 tica, hirsuta, Pulwionaria obscura, Veronica officinalis, chatnaedrys, /" <l< - 

 raefoliä, Calamintha vulgaris, hatnium maculatum, luteum, hysimachia 

 nummularia, Trifolium medium, Lathyrus Silvester, Orobus vernus', Allia- 



