Uli 



üplneho sklennti lesa, ano i v lese dlouho se udrzujc. Mozno uznati za 

 prayidlo, ze vymvceny les mnohem dfive pozbyvä sve lesni vegetaee, uez 

 v lese zuovu narostlem vegetaee pasekovä mizi. Zejmena trävy udrzuji 

 se velmi dlouho, zacaste. az do noveho vykäceni, takze pak jiz novä m\- 

 tina mä svüj stav pfedurcen. 



Konecne musime poukäzati k tomu - co2 ostatne vseobecne jest 

 znämo — ze mytina vötsinou jiz nikdy nezaroste losem püvoduiho kara- 

 kteru, jezto püda jednak pozbyvä innoho vlähy, jednak i mnozstvi lätek 

 vyzivnych, ktere se ji näzpet vratiti liemohou. I'mto po obnoveni lesa 

 nastupuje zpravidla vegetaee mnohem xerofilnejsi. Mycenim lesü velmi 

 ücinne podporuje se rozpinavost xerol'ilnejsich ütvaru lesnfch a hubi se 

 domäci bohata flora horskä — nehlede i k dalsim näsledküm, podmine- 

 nym znepiavidelnemm vlähovych pomerü, na nez inaji lesni porosty tak 

 dalekosähly vliv. 



II. Ütvary krovinne. 



Kfovinne porosty vystupuji v Krkonosich ve dvojich zäsadne od- 

 lisnych typeeh. Jsou to jednak vysokohorske kfovinne porosty, hlavtie 

 kosodfevinne. vykazujici pfisne horskou kvetenü, rozsifene temer vy- 

 hradne nad branici lesniho vzrüstu, jednak kfoviny päsma podhorniho, 

 kfoviny to listnate, namnoze ymalych kfovistich vystupujici, jejiehz kve- 

 tena ma nejvice teplomilnych typü z celeho obvodu krkonosskeho. 



Kfoviny vysokohorske jsou podle svych dfevin dvojiho typu: po- 

 rosty klece a porosty horskyeh vrb a podobuych listnatych kefü. 



8. Porosty klecove 



Porosty klecove niohli bychom nazvati lesy vysbkohorskeho päsma 

 Vyskytuji se v nieh präve tak pferüzne nuance od suchych, vfosovin- 

 aych porostü az do mokrych, na pramenitych mistech rostoucich koso- 

 dfevin. Xez jednobo musime 1 > y t i pametlivi vüci lesni m ütvarüm hor- 

 skym — eoz nana naüsi präci velmi zjednodusi: ve vysokohorskem päsmn 

 jednotlive ütvary, tfeba se cb nejrozmaniteji misily a tesne vedle sebe 

 se vyskytovaly, uchovävaji si vzdy vysoky stumm samostatnosti, sveräz- 

 nosti, takze tarn nikdy nelze slouciti kfovinne porosty klecove s alpin- 

 skymi nivami neblucinami atd. v organichy celek, jako to jest tfeba pfi 

 ütvarech horskyeh, nybrz jest präve naopak nntno, kazdy ütvar <■<> nej- 

 pfisneji rozlisiti. 



Pomer ten zälezi v povaze vysokohorskych ütvaru. Veäkere tyto 

 formaee jsou na sobe üplne nezcfaisle, vyvinujice se za pffznivyeh pou^e 

 tomu neb onomu okolnosti vlähovych, vyzivnych a p., aniz by jeden na 

 druhy ve znacnejsi mife med vliv. V päsmn lesnim naproti tomu veskere 

 ütvary lesni, tfeba se tez vyvijely v zäklade kazdy die danych mn pod- 

 minek, jsou pod vlivt m zacloneni a ochrany vysokeho lesa, stävajice se 

 tak jeho sn>t< astkmiii — v jiste mife jeho »faciemi«. 



A tak, kdezto v lesnim päsmn mäme pferüzne odstiny lesnieb ütvaru 

 od vlhkych raselinnych lesü az po suche bory neb smrciny, oorosty kle- 

 cove podrzuji svüj karakter vzdy bez valne zmeny. . ledine klecove po- 

 rosty na raselinäch mivaji räz ponekud odehylny — avsak ty jsou vlastne 

 ütvarein, facii raselinnou, a spadaji tudiz do pojmu toho. 



I'okud tedy nyni mäme co jednati s porosty klecovymi, jsou to 

 vzdy inesofilni, kfovinne porosty borovice Pinus pumilio s vegetaci vy- 



