97 



hledävajici jejich stinu a ochrany. Nejvice analog] i ukazuji klecove po- 

 rosty s nejvjssim patrem lesnim, v nejz casto i zcela neznatelne pfechä- 

 zeji, a jehoz kvetena jest z velke cästi s kvetenou klecovych »lesü« to- 

 toznä. , Jsouf subalpinske polohy, jejiehz stfedisko, präve i stfediskem 

 klece. 



Klecove porosty, prave, huste, miuiaturni lesy, jsou nepfilis hojne. 

 Nejrozsifenejsi jsou na hlavnim hfebenu vychodniho massivu, tak ze- 

 jmena mezi malym fiisäkem a Poleduim kamenem mame rozlehle »pra- 

 lesy« kosodfevinne, pfehuste porosty jsou okolo rybnikü, zejmena u vy- 

 toku Velikeho rybnika, pak na Male kupe; pekne porosty jsou tez na 

 hlavnim hfebenu zäpadnim na Divcim hfbetuamezi Fialkovymi kameny 

 a Jininosem. Öesky pobocny hfbet neihä tak peknych porostü. Pouze na 

 Zlatem nävrsi az na svah Harrachovych kamenü prostiraji se pekne lesy 

 klecove; tez vrchol Kotle ma male porosty. Ve vychodni cästi jsou vetsi 

 porosty na s. svazich Kozich hfbetü pod Rennerovou boudou, pak vhorni 

 cästi Langengrundu a na hfbetu Puchsberku. Ostatne omezuji se klecove 

 porosty jen na male skupiny klece, neb ukryvä se vegetace jejich, velmi 

 ovsem ochuzenä, pod jednotlive kefe klecove roztrousene po jinych ütva- 

 rech vysokohorskych. Celkem pokryvä klec (die Fieka) as 55 ha pudy. 



Vyskove rozsifeni klece prostirä se od hranice lesni, tedy asi od 

 1230 in, az asi do 1450 — 1500 m, zaujimä tudiz päs asi 250 m siroky. 

 Nejvyssi vrcholy horske — Snezka, Studnicnä, Vysoke Kolo, nepatrne 

 tez Lahnberg — jsou jiz üplne hole. Tof vlastni pfismo alpinske. (Nekdy, 

 tak hlavne na Vysokem Kolu a Snezce pfispivaji k tomu i rozsähle ssute 

 balvanite, v nichz nemüze klec rüsti; ac da se zvlaste na Vysokem Kolu 

 dobfe pozorovati, ze hlavni ülohu maji tu vyskove pomery a nikoliv po- 

 mery podkladu, jezto az skoro do 1500 m udrzuji se i v tom mofi bal- 

 vanü uvolnene porosty klece). Jest ovsem samozfejmo, ze präve tak, 

 jako kolisaji pomery meze lesni, kolisä i pomezi klece. Nez v celku dolni 

 jeji mez spadä za jedno s mezi lesni. 



Porosty klecove sklädä zpravidla klec sama. Obycejne jest jedno- 

 domä, nezfidka vsak i dvoudomä. Zdä se vyskytovati ve vice formäch: 

 tak naleznem tvary se siskami malymi, vejcitymi, az tvary s vetsimi, 

 vejcite kuzelovitymi siskami, kefe s jehlicim temne modrozelenym a kefe 

 s jehlicim ponekud ojinenym a p. Porosty klecove mivaji mezi sebou casto 

 volne plochy, kde usazuje se kvetena vfesovinnä, lucni a p. (die mist- 

 nich pomerü). Nez misty, zvläsf na svazich, nalezneme porosty klece tak 

 huste, ze nelze se jimi vübec prodrati; u vytoku z Velikeho rybnika jsou 

 skutecne pralesy kosodfevinne, ktere sklädaji nädherne kefe klecove, az 

 3 m vysoke, jejiehz splef vetvi jest naprosto neproniknutelnä. Na svazich 

 jest klec zpravidla vyssi 1 — 2 m, na hfebenech casto üplne k zemi pfi- 

 tisklä l U — */i m vysokä (podobne jest tomu na suche püde moren). Na 

 stränich obycejne, casto vsak i na hfebenech proväzi klec i jine dfeviny, 

 rovnez kosodfevinovite rostle. Tak zhusta to byvä zakrsly nejaky smrcek, 

 misty hojny jest v dobe kvetu velmi pekne se vyjimajici jefäb horsky 

 — Sorbus aueuparia var. alpestris, casto vyskytuje se Betula carpatica, 

 zejmena na svazich, a Salix 'silesiaca. Na chränenych mistech, tak ze- 

 jmena v roklich ukazuje se mezi kleci i buk v zakrslych keficich, v Lab- 

 skem dole a u Maleho rybnika Lonicera nigra a Ribes petraeum, na Krko- 

 nosi a pfi Koppenljachu na Kiesberku Sorbus sudetica; fideeji jest tez 

 Rosa alpina. Z polokefü casteji nalezneme Rubus idaeus. Na Pancavske 

 pläni a u Fialkovych kamenü druzi se na volnych, vfesovinnyeh poro- 

 stech klecovych ke kleci i ojedinele kefe Juniperus nana. 



7 



