100 



pralcsy, patfily louky k pfednim jich ozdobäm a byvaly jakymsi nrz- 

 nym, pfivetivym zakoutim uprostfed mohutne, divoce bujne pfirody pra- 

 lesü horskych. Jake jsou pficiny, ze uprostfed lesa nähle rozevira se 

 svezi louka beze vseho stromovi, je nekdy dosti tezko vysvetliti. Zdä se, 

 ze uprostfed pralesü vznikaly louky na vlhkyeh mistech, kde stromüm 

 lesnim se nedafilo. Tomu nasvedcovala by jiz ta okolnost, ze v dnesnich 

 lesich horskych na vlhcinäch rozviji se pesträ flora lucni. Take v obvodu 

 zäplav ffcnich vznikaly patrne — vedle poficnich luhovitych porostu - 

 rozsählejsi luciny. Louky na svazich uprostfed lesü — ostatne vzdy velmi 

 vzäcne — pokud nelze naji'ti pficiny ve vlhkosti piidy, tfeba asi vzdy 

 poklädati za näsledek kultury. 



Naprosto neni ovSem pocbybuosti o püvodnosti lucnich ütvarü 

 v pasmu vysokohorskem. Tarn okolo kazdeho pramenku, na vseeb zavla- 

 zovaaych stränich a koneene na mesoliliiich az hydrofilnicfa stanoviskäch 

 nad hranici klecovou, musely nezbytne vytvofiti se rüzne formace lucni. 



DneSni doby velkä cäst luk vzata byla do kultury, a tak zejmena 

 na podhofi a z velke cästi i v boracb — okolo bud — jest vedle luk vice 

 mene püvodnich, znacne ba pfeväzne procento luk kulturnich. Pfirozenö 

 Und; u na podhofi maji v nasem obvodu vsude räz luk kratkotrav^ch. 

 Rovnez ve vysokobofi mame litvary lucni, avsak bobateji vyvinute. Vy- 

 stupuji tu hlavne ve tfecb typecb. Na püde mirne vlbke, pomeme ne- 

 pfilis naklonene, v päsmu klecovem — po pfipade nejvyssim lesnim - 

 utvofeny jsou prave horßhe (subalpinshe) löuky s pfevlädajicimi travami 

 a cetnymi kvetnymi bylinami nizsimi. Na püde mirne az nepfilis vlhke 

 na vetsich svazich neb v nejvyssi (nadklecove, alpinske) zone, a zejmena 

 v roklich vyvinut jest klenot nasi kveteny — luciny alpinske — jedinä 

 to zäplava pestr^'ch kvetü, kde travy ustupuji do pozadi. Koneene na 

 püde znacne vlbke az mokre rozvinuly se borske, sübalpinske nivy, v niebz 

 vedle bujne vegetace trav, dafi se zejmena onem statnym, pestrym by- 

 linäm, jako na pf. Mulgedium, ktere jsou nejkräsnejSim zjevem v borske 

 kvetene nasi. — I v lesnim päsmu mäme analogii techto mokrycb niv — 

 horske (montemni) lesni nivy. Ty vsak tvofi s litvary lesnimi teto zony 

 u nas (ne tak jinde; srv. nivy v Rudobofi, Sumave) vzdy tak tesny, or- 

 ganicky celek, ze pojem horskych lesnieb ütvarü säm jiz zjevu toho vv- 

 zaduje. Proto zmiuili jsme se o nich jiz svrehu. Zbyva tudiz pojednati 

 o samostatnych ütvarech lucnich, tedy 



1. o ütvarech lucnich, a) podhorskycb, b) borskych, 



2. o alpinskych lucinach a 



3. o subalpinskych niväcb. 



Koneene vsak pfipojuji se razem sve kveteny — vetsim bohatstvim 

 kvetnatycli druhü — pastviny, xerofilni lucni ütvary patra podhorskeho. 

 Nejsou sice lukami, avsak vykazuji takovon pfibuznost s nimi, ze jest 

 nejlüpe pojednati o nich pfi ütvarech lucnich. F\ nim druzi se horske hole. 



Kvetena lucni jest velmi bohatä, vlastne* nejbobatöi vegetace nasich 

 hör. Die vlhkosti püdy ukazuji se velice rozlicne facie, die tri fidi se roz- 

 sifeni jednotlivych druhü. 



. Pfipojeny pfehled nejlepe poslouzi orientaci. Pfibuzne si ütvary 

 luk podhorskycb a horskych vedeme rozdelenö, aby vztahy jejich l£pe 

 vynikly. Zpüsob vyskytu (cop., gr(eg)., sp., atd.) znaeime die Drudea; 

 eult. oznaeujeme druhy, ktere kidturou ziskävaji vet§iho rozSifeni nez 

 v ütvarech pfirozenych. sipkj' oznaeuji rozäifeni v litvary druhe. Male 

 n. znaci druhy pouze v nejniziich polohach — u Vrchlabi, Landeshutu 

 a j). — rozSifene; r. oznaceny rostliny vzäcne, resp. velmi vzäcne (it.). 



