112 



11. Ütvary luCni. 



Louky v uzsim smyslu jsou mesofilni az znacne vlhke ütvary, 

 ktere posträdaji dfevnatych rostlia a nevytvofuji raseliny; zakladni po- 

 rosty tvofi rüzne druhy trav. Vedle trav hraji dülezitou ülohu kvetnate 

 druhy, ktere casto vystupuji v takovem mnozstvi, ze udävaji ton celeho 

 ütvaru, vyznacujice tak jednotlive tväfnosti, i'acie lucni. 



V nasi kvetene mäme dve zakladni, sveräznou vegetaei vyznacene 

 skupiuy ütvaru lucnich: a) louky podhorske, namnoze louky na podhofi, 

 odkud sifi se do nizsich üdolicli horskych a b) louky horske, bujne louky 

 s vysokohorskymi typy, hlavne nad hraniei lesni rozsifene, avsak i v üstfed- 

 nich üdolich horskych rozsifene. U obou skupin müzeme oddeliti jako 

 zvlästni ütvary louky, jejichz kvetena jest modifikovana, resp. ochuzena 

 vlivetn kultury. Kultura püsobi na slozeni vegetace velmi zhoubne — ze- 

 jmena bnojeni, ktere pfimo zabiji celou fadu druhü — präve teeb nej- 

 kräsnejsicb. Tak sebäzi kulturnim lukam vzdy Orchideje, Gentiany, Pri- 

 mula, Amiod a p.; za to podporuje se rozvoj jinyeli druhü, ktere pak 

 opanuji püdu, tvofice samy pf eväznou cäst vegetace. Tak poznäme v horäch 

 kulturni louky räzem die spoust Alopecurus pratensis, Polygonum bis- 

 torta, Älectorolophus major atp. Ovsem, ze zachovä se i velika cäst pü- 

 vodni vegetace, ta vsak se modifikuje die novych pomerü, takze louka 

 dostava onen karakteristicky vzbled luk kulturnich. 



a) Louky podhorske. 



Podhorske pralouky vznikly — jak jsme vyse vylozili — uprostred 

 lesü na mistech vlhkych, kde se stromüm nedarilo. Proto vyznacuje pü- 

 vodni louky vzdy velmi znacny stupeü vlahy. Mäme-li louky sussi, jest 

 skutecne velmi tezko najiti pficinu, proc za okolnosti danych vznikla 

 louka a nikoliv les, ac podminky by mu zdanlive vyhovbvaly. Nez sussich 

 pralouk jest nepatrny pocet. Vetsina sussich luk vznikla po vykäceni 

 lesa, kdyz pouzivanim louky v hospodafstvi zamezeno mu bylo znovu- 

 ziskani ztracene püdy. I takove louky, pokud nejsou lmojeny, maji räz 

 püvodnosti — kvetena, vegetace jejich jest püvodni, pfirozeDa, avsak 

 nikoliv püvod, vznik jejich. Tim lisi se od praluk, jez existovaly jiz v do- 

 bäch, kdy clovek horam nasim se vyhybal. 



Püvodni louky podhorske jsou nejcetnejsi: na slezske strane v üdoli 

 Zackenu u Schreiberhavy, u Jakobstalu, misty u Noveho Sveta, v üdolicli 

 Jizerskych bor, v üdoli Queisy u Flinsberku, v üdoli Jizerky u Vitkovic, 

 v üdoli labskem od Vrchlabi ke Spindelmühlu, misty v dolni casti Lan- 

 gengrundu, v üdoli Üpy az asi k Velke Üpe (misty püvodni), na Male 

 Üpe, na Landeshutsku, Schmiedebersku, u Krummhüblu, Brückenlterku, 

 Giersdorfu, Hainu, Hermsdorfu, Petersdorfu atd. 



Na vlhkych lukäch (praloukach) tvofi zäklad porosty trav a ostfic 

 Poa pratensis, Lolium perenne, Anthoxanthum odoratum, Deschampsia 

 caespitosa, Poa palustris (na zvla§f vlhkych mistecli), Festuca elatior 

 (v nizsich polohach, neni jiz na Novosvetsku a u Spindelmühlu), Glyceria 

 fluitans, Alopecurus pratensis, geniculatus (misty), aequalis (= l'ulvus). 

 Carex GoodenougMi, acuta, panicea, zfidka C. caespitosa. K tomu druzi 

 se pestre druhy, tak nejcasteji Caltha palustris, Ranunculus acer, Smiiini- 

 sorba officinalis (neni jiz u Noveho Sveta, Spindelmühlu, Velke Üpy II. 

 a p.), Läthyrus pratensis, Trifolium spadiceum, Lotus corniculatus, Viola 

 tricolör, Polygalü vulgaris, Uardamine pratensis, Arabis Haiti ri, Gera- 

 nium pratense (scliazi v horäch), silvaticum (fidke na podhofi, v horäch 

 hojne), Hypericum quadrangulum, Lychnis flos cuculi, Heracleum sphon- 



