114 



misteeb. v Slezsku zriäme. Jinak nevzhledne louky ty stkyi se v podzimu 

 kräsnou barvou hofcü. 



Louky hofcove pröväzi zhusta facies Parnassie. 



Facies Polygonum bistorta, obycejne ve spojeni a Alopecurus pra- 

 tensis, jest facie velini hojnä ve vsech polohäch a i v horskyeh lukäeh 

 se vyskytuje. Ukazujc vzdy na vetsi rnnozstvi organickych lätek v püde. 

 Vetsina kulturnich luk mä tento räz. 



Facies Alectofolophus major hojneji v uizsich polohäch, proväzen 

 obycejne Campanula patula a rotundifolia, poukazuje tez casto na vlivy 

 kultury. 



Facies Geramum pratense misty na pfedhofi cole louky zabirajici, 

 skytä v dobe kvetu pfekräsno« podivanou. Drzi sc zejmena na lukach 

 hnojenych. Saha az asi k 700 m (pf. pod Velkou i Malou Üpou), odkud 

 nastupuje facie G. silvaticum, püvodem horskä. 



Facies Tragopogon pratensis fidceji mezi jinyini faciemi na pfed- 

 hofi, tvofi mensi porosty, obycejne dosti fidke. 



I jine druhy byvaji nekdy ve velikem rnnozstvi pfitomny, takze 

 vtiskuji kvetene svüj räz, omezuji se vsak zpravidla na mensi plochy. 



Nemüzeme se zde sifiti o rüznych tech nuancich luk. Ütvary ty 

 jevi takovou rozmanitost, ze vlastne kazde üdoli mä svüj zvlästni typ 

 lucni. Proto odkazujeme na speciälni cäst. 



b) Louky h o r s k e. 



Horske louky jsou vesmes ütvary mesofilni, pokryvajici mirnejsi 

 svahy horske a üdoli v üstfednim pohofi. Rozsifeny jsou vsude na 

 hfbetech nad hranici lesni (pfedevsim v polohäch ■ subalpinskych), kde 

 rnnozstvi vlähy jest dostatecne. Tak mäme kräsne horske louky na sva- 

 zich Kotle, Lyse hory, Krkonose, Kozich hfbetü, na obou svazich hlav- 

 niho hfebenu, na jiznich svazich Sudnicne, v sedle Geiergucke, na hfbetu 

 Fuchsberku, na Planuru atd., pak i na Rehhornu. Nez i ve vyssim patru 

 lesnim jsou rozsähle horske louky, tak v celem Obfim dolu, v Blau- 

 grnndu, Langengrundu, u Seifenbachu, Misecnych bud, ano i u Krau- 

 sovych bud jz. od Spindelmühlu a na Male Üpe jsou pekne vyvinuty. 



Horske louky maji za zäklad zpravidla porosty Deschampsia cae- 

 spitosa, Calamagrostis villosa, Poa pratensis. Misty pak bojin' 1 Phleum 

 alpinum zejmena na hfebenech. Louky zkultivovane maji vzdy pfevlä- 

 dajici porosty Alopecuriis pratensis. K temto travinäm druzi se spolec- 

 nost velmi pesträ a bohatä. Ton namnoze udävaji rüznä llieracia, kterä 

 tu maji sve stfedisko. Nejhojnejsi jest //. alpinum, Dak //. prenanthoides, 

 bohemicum, pedunculare, H. aurantiacum (nepfilis hojnü), //. floribundum, 

 nigrescens, decipiens; fidke jsou H. albinum, pseudalbinum, Wimmeri, 

 asperidum, inuloides, corconticum, glaudulosodentatum, atratum atd., pouze 

 ojedinele //. Purkynei (j. svahy Lyse hory), //. Engleri (Mala kupa), 

 H. eximium (Rehhorn), H. striatum (Rehhorn), glaucescens (Panßavskä 

 plan), H. silesiacum (Kotel). Vedle Hicracü jsou hojne i jine druhy kom- 

 posit zlutokvetych, zejmena dve kräsne rostliny, hojoe v nasem obvodu: 

 Crepis grandiflöra a Achyrophorus uniflorus, ktere objevuji se casto ve 

 velikem rnnozstvi. Achyrophorus omezuje se zpravidla na vysokohorske 

 päsmo, Crepis vsak sestupuje i do üdoli; ona vyznacuje präve i nejnizsi 

 horske louky u bud Krausovych. Hojnymi zjevy horskyeh luk jsou dale: 

 Arnica montana, Solidago virga aurea, Leontodon hispidus var. opimus, 

 Taraxäcutn officinale, Senecio nemorensis, Gnaphalium norvegicum, Me- 

 landryum rubrum, Polygonum bistorta, Crepis paludosa (typ!), Silene in- 



