123 



svou krkonosskou svefäznösti vyrovati se mokou nejvys vyznaöne hole 

 a klecove porosty hlavniho hfcbenu se svymi neomezenymi vyhledy do 

 Slezska. Jest tezko vystihnouti ekarakter te sveräznosti. Vzdyf podobne 

 raseliny nalezäme i na Eudohori, v Sumave a na Tfeboüsku — jto vsak 

 jsou (vyjma snad nektere raseliny sumavske) raseliny zcela jinak, jaksi 

 znäme, vsedne se jevici, posträdajici toho intimniho püvabu raselin na- 

 sich, ktereho Jim dodävä rämec pfirody krkonosske. 



Proti jinym pohofim ceskym pfevlädaji na Krkonosich raseliny 

 hfebenove a svahove, kdezto ostatni typy nejsou pfilis cetne zastoupeny. 



Vegetaee raselin jest die stupne vlhkosti a stäfi raseliny dosti 

 rüznä. Vzdy vsak vyznacuje ji hromadne vystupoväni jednoho druhu, 

 resp. typu, kdezto pocet ostatnich druhü jest nepatrny. 



Zakladnim typem — nejzivejsirn, nejvice vlähy vyzadnjieim — json 

 eiste porosty mechove, raseluühove. Porosty ty jsou u näs vzdy vzäcne, 

 omezujice se jen na nejmokfejsi mista, pfedevsim üstfedi raselinnych 

 ploch a kotliny, kde bromadi se voda z celebo okoli. Koberce ty jsou 

 vzdy cele nasäkle vodou, a nelze na ne vübec vkrociti. V mistech tech 

 byvä raseliniste zpravidla nejblubsi, eimz mozno vysvetliti zvysenou hy- 

 groskopicitu jeho, ktera jest na prospecb porostüm meehovym. Porosty 

 ty sklädä celä fada druhü, vzdy jeden cele rozlehle porosty vytvafeje: 

 Sphagnum acutifolium, S. cymbifolium, S. medium, 8. teres, S. cuspidatum 

 a pamätne nordicke S. Lindbergii, ktere zejmena rustä rädo okolo tünek, 

 raselinnych, rovnez jako 8. rigidum, recurvum, zfidka 8. rubellum, mol- 

 luscum; z ostatnich mechü ücastni se casto celymi porosty modrave Hyp- 

 num sarmentosum, H. fluitans, H. exannulatum, Alicularia scalaris, cernä 

 Jimgermania inflata, Wenzelii, Flörkei a Harpanthus Flotowianus. Fane- 

 rogamy jsou vtakovych porostech nejvys ojedinele, zejmena casto jedno- 

 tlive trsicky Carex magellanica, rigida var. inferalpina a pauciflora, neb 

 Potentüla ereeta. Kde roztrousena jest po mechovem koberci klec, ukryvä 

 se pod ni v rnechu Trientalis europaea neb i Rubus chamaemorus. 



Na raseline ponekud starsi, avsak jeste tak vodou nasäkle, ze mozno 

 se az po kolena probofiti v m'ekkem porostu, zarüstaji ütvary ostficove. 

 Nejblizsi okoli tüni, a casto i v nich, zarüstä Carex limosa (na raselinäch 

 jizerskyeh zpravidla i Scheuchzeria palustris) ve spolecnosti zminenych 

 mechü. Podobne chovä se vzacnä Carex filiformis (pouze na Labske 

 louce). Nejvodnatejsi raselinne plochy zarüstä jinak v celych porostech, 

 po odkvetu kräsne cevvenych, Carex magellanica (^ irrigua), s niz po- 

 spolu zpravidla rüstä C. pauciflora, C. canescens, Eriophorum polysta- 

 chyum. 



Jineho räzu jsou jiz ponekud sussi raselinne plochy. Tu müzeme 

 pozorovati dva typy. Jednou tvofi zäklad vegetaee porosty Sphagen, ze- 

 jmena S. acutifolium, pak hojne Dicranum Schraderi a Polytrichum ju- 

 niperinum var.; v mechovem koberci tom propletaji se pnicky Oxycoccos 

 palustris (na Velike Jizefe i macrocarpus), Andromeda polüfolia, casto 

 tez drobni jedinci Vaccinium uliginosiun a Empetrum nigrum. S nimi 

 rüstä jeste hojne Carex magellanica, pauciflora, canescens, Oederi, na Ji- 

 zerske louce i C. chordorrhiza, jednotlive trsy Eriophorum vaginatum, 

 Luzula sudeüca, Rubus chamaemorus, Epilobium nutans. V teto spolec- 

 nosti objevuji se zpravidla tez rosnathy (Drosera), ktere si tu vyhledävaji 

 obzvläst polstäfky raselinnikü proste polokefikü a ostfic neb mista po- 

 bliz tünek. Vsude rozsifena jest jen Drosera rotwndif.olia; D. longifolia 

 roste s ni pospolu pouze na svahovych raselinäch mezi Pancavskym a 

 Labskym vodopädem, D. intermedia pfevzäcne na Jizerske louce. 



