124 



Jindy naleznems za tychz pomcjrä s'polecenstvo üplnci jine, daleko 

 pustsi. Polokfe zpravidla liplne ehyb€ji — nejvys ojedinele l'ttrcuüui» 

 uliginoswn sem zablöudi. Za to eele huste porosty tvofi Eriophorum va- 

 ginatum neb Scirpus caespitosus, mezi nimiz nedafi.se zpravidla zädnemu 

 druhu. Pouze male raselinkv tohoto typu v okoli raselinnych pramenkfl 

 byvaji dosti pestre svou kvetenou. Pro ty jest vyznacne Trichophorum 

 (Eriophorum) alpinum, roste fti i Sphagnum acutifoUum neb nektere jine, 

 v nein pak Carex magellaniöa a pauciflora, Juncus filliformis, potentilla 

 erecta, Epilobiurt nutans; casto zabloudi sein z blizke nivy Trientalis 

 europaea, Sweertia perennis, B'artschia <il/>itu/ neb Pedicularis südetica, 

 ktere pak se uchyluji na koberce mechove pfi samem potücku. 



Konecne raseliny jiz oduini'rajiei maji tez svou vegetaei. Itumame 

 dva typy. Jeden vyznacuji porosty Vaccinium uliginosum, myrtillus a 

 Vitis idaea (tyto dvfi na skoro üplne jiz odumfele raseline) a Empetrum 

 nigrum. Oxycoccös palustris a Andromeda poliifolia jiz Jen tu a tarn stezi 

 haji sve byti. Za to rostou tu trsy Eriophorum vaginatum, Deschampsia 

 caespitosa, pak Luzula südetica, Gnaphalium silvaticum var., Melampyrum 

 pratense a silvaticum, Potentilla erecta. V teto spoleenosti ukaznje sc na 

 Jizerske lonce i Betulä nana (udäva se i Salix myrtüloides) .*) 



Druhy typ nelisi se pfilis od typu zvlhcich raielin, Pouze Scirpus 

 caespitosus byvä daleko hojuejsi nez Eriophorum vaginatum, ukazuje se 

 Deschampsia caespitosa a Carex rigidai zhusta tez Juncus sguarrosus, 



Raseliny vsech typu, zejmena vsak typu polokfovitcho — velmi 

 zfidka formace Scirpus caespitosus — zarüstä v uvolnenych porostecb 

 Pitius pümilio (vyznacno, jezto /'. üncinata naskrze schazi); s ni na Ji- 

 zerskych horäch pospolu roste Juniperus nana (tez na Pancave) vxoubic 

 hlavne tok ficky, Picea excelsa var. virgata; Betula cgrpatica roste skleci 

 vsude na svazich a v udolnieh raselinäch); nad Velikym rybnikera a 

 v Labskem dolu (na svahovyeh raselinäch) druzi se sein i Salix l<ip/)>>- 

 num, na druhem stanovisku i S. daphneola, Raseliny hfebenove (!) päsma 

 lesniho posträdaji zpravidla kosodföviny, Zarusta je pak volny porost 

 smrkovy, zvläsf Picea excelsa var. virgata. Xa starsi, odumirajici r,ase- 

 line sklenou se konecne smrky v pravy les, ktery vsak i v nizkych po 

 lohach raä znämy raz lesü v pomezuiin pasmu stromovem: Stromy po- 

 merne nizke, znacne od sehe vzdäleue, se silnymi, malo sklonenymi vet- 

 vemi. Tyto raseliwne Ii-sij (krasne mezi Karlstalem a Yelikou Jizefotineb 

 pod Voseckou boudou) mivaji pusty j^odrost Deschampsia flexuosa neb 

 borüvci, Deschampsia caespitosa, Calamagrostis villosa, v nemz jen ne- 

 hojnä Homogyne alpina, Trientalis europaea a trsy Blechnum spicant, 

 Athyrium filix feming (resp. alpestre), Aspidium spinulosum se dafi. 

 Velmi casto poukazuji hnste porosty Vaccinium uligitiosum na rasclinuy 

 püvod lesa, rovnez jako fidci Eriophorum vaginatum. 



Raseliny krkonosske svym vznikem vykaznji ctvero typu. Xejroz- 

 sifenejsi jso.u (na rozdil od ostatnich ceskych pohofi) raseliny hfebenove 

 (Kammoore), pokryvajiei ploche hfbety horskea sedla jejieh, zejmena pab 

 rozlehle üstfedni plane obou massivü. Vznikly p'atrne pävodne v melke 

 kotline neb sedle, do nehoz shromazd'ovala se voda z okoli. Mokfad teil 

 jiste velmi brzo zai - ostl bujnym porostem raselinnikü, ktery konecne 

 pferostl okraj kotliny, avsak maje vzdy dosti vlahy z okoli. zejmena 



*) Leduni imlustre jest kefem pro uase raseliny horBke dosti poehybnyra 

 — obö uiläui jak od Slezske l>oudy, tak od Neuwiese nelze nove.ji pqtvrditi. Öl>- 

 jevuje se teprve zas na podhori (jiz mimo liorsky obvod) na raseliuistieh pänve 

 hirschborske a v piskoveovych skaläcli Brouinovskych. 



