125 



vsak v ovzdusi (cetne, mlhy a sräeky)-, zarostl i oble bfbety, pokud tyto 

 pro pfikry — tedy suchy — svah vrcholü mu nepostavily moze. Svahy 

 pod hfebeny zpravidla zaüjäl tez raselinuy porost do jiste hranice, pokud 

 byl s to, udrzeti si potfebnou vlähu, kterä na svazieh z neho v podobe 

 raselinnyeh pramenkü unikä. Jineho püvodu jsou raseliny svahove (vir 

 sute, Hangmoore). Vznikaji na svazieh, zejmena stupnovitych, jestlize 

 pravidelny späd porusen jest kotlinou neb stupnovitym zvysenim püdy. 

 V takovyeh iriistech udrzuje se vläha, zvläsf proudi-li se svahü pramenky 

 neb potücky, a kotlinka zähy zaroste raselinou (nejrozsifenejsi json tu 

 typy mecliovy a ostf icovy), kterä pak äff I se do vhodne vzdälenosti i däle 

 po svahu. V plocbyeh üdolicb (tak v Labskem dolu, u Hranicnych bud, 

 v sedlech pod Sieghüblem, Cernou horou uJaDskych läzni, Fuehsberkem 

 a p.), zvlasf protekä-li jimi v cetnych zäkrutech nejaky potok, jest prida 

 tez üplne vodou prosäklä, jednak ze ze vsecb svahü stekaji don prameny, 

 jednak ze' potok jeho se tu rozl'evä. Takovä üdoli jsou tez velmi vy- 

 liodnä pro utvofeni raseliny (misty vsak raseliny Iucni), kterä pak jevi 

 se jako raselina üvalovä (Talmoore, Muldenmoore). Vsecky tyto typy 

 raselinne nevyznacuii se znacnejsi hloubkou — byvaji asi 2 m hlu- 

 boke. Rovnez trväni jejich neni pfilis dlouhe, eoz plati zejmena o nfe- 

 benovych raselinäch, ktere dnes-jsou namnoze odumfele. Naproti nim 

 vykazuji raseliny pänevni (Beckenmoore, Seemoore, hloubky velmi znacne 

 (tak zejmena na Sumave, kde jsou hlavnim typem raselinnym). Vznikly 

 tim, ze byvalä pänev jezerni zarostla poznenahlu üplne püvodne ji jen 

 vroubici raJelinou, takze konecne zni zbyvaji pouze male tüne neb rase- 

 linna jezirka. Raseliny tohoto typu jsou bezpoehyby raseliny Jizerskych 

 luk, zarüstajiei praegiaeialnipänve jezerni, vzniknuvsi patrne zahrazenim 

 üdoli obou Jizer erupci cedicü na Bukove. Jinde v Krkonosich pänevni 

 raseliny se nevyskytuji, leda ze na centrälnich plänich (tak zvläsf na Pao- 

 cavske plani) byvala melkä jezirka, kterä dala zäklad raselinäm okolnim. 

 Avsak jiz pro svou melkost, zejmena vsak eminentne hfebenovou polohu 

 (na obe strany svah) nemohou se poklädati raseliny ty za pänevni, zvläsf 

 vezme-li se ohled na eele plateau. 



Vsimneme si jeste stäfi a osudu raselin nasieh. Raseliny hfebenove 

 jsou rozhodne postglaciälni, jezto mohly vzniknouti teprye, kdyz zmizel} 7 

 ledovce resp. firny se hfebenü a plani horskych. Rozhodne vsak existo- 

 valy jiz pfed periodou stepni (kterouz kladem do postglaciälu), jezto 

 suche klima jeji byvalo by jak ve vznikäni raselin, tak zivot mensich 

 raselinnyeh ploch ohi-ozilo. Jinak jest tomu vsak u raselin üdolnich a pä- 

 nevnich, jakoz i raselin na Novosvetsku. Raseliny pänevni na Jizerskych 

 loukäeh jsou zcela jiste nejstarsimi raselinami krkonosskymi. Uväzime-li, 

 ze jezerni pänve jizerske esistovaly jiz v dävnem tertieru, jakoz i ze 

 pfedledove klima bylo nejvys vyhodne pro vyvoj raselin, musime uznati, 

 ze püvod jejich spada do pozdniho tertieru; a ze tudiz esistovaly jiz, 

 kdyz v horäeh nasich nastala doba ledovä, jako rozsähle pänve raselinne. 

 Proto Jizerske louky prvni byly osazeny severskymi druhy, ktere na nich 

 nalezly nejpfihodnejsi püdu. To potvrzuje näm i dnesni slozeni kveteny 

 pänvi tech, kde naleznem eetne druhy subarkticke (tundi % ove), chybici 

 mladsim raselinäm krkonosskym üplne: Betula nana, Carex chordorrhiza, 

 Scheuchzeria palustris, pak PotentUla palustris, kterä snad poukazuje na 

 byvaly stav raselin tech jako raselin alespon ponekud typu lucniho. Ale- 

 spon glaciälniho stäfi jsou raseliny ostatni Jizerskych hör, pak raseliny 

 u Hranicnycb bud a Mooswiese u Janskych läzni, jezto jednak vykazuji 

 stare, jinak Krkonosim chybici rostliny raselinne: Sclieurhzeria palustris, 

 jednak vyplhuji kotliny, kten' 1 v periodäch ledovych mely jiste mnoho- 



