136 



Teprve od Oelberku kde svaky klesaji prikfe do roinantickr rokle 

 Maleho Stolpichu s pfekräsnym pohledem na Haindorf, meni se i raz lesti. 

 Brzy zacinaji se hojne misiti buky, zejmena okolo skalisek (hojne jefäby, 

 Sambucus racemosa), az konecne v rokli same nabyvaji vrchu a tvofi 

 kräsne, bujne lesy s typickou kvetenou. Podkladem jsou jim — jako vet- 

 sinou v horäeh — balvanite ssuti skal. Hojne trousi se jeste smrhy, ale 

 i jedle, a ovsem i kleny, jefäby, Ulmus montana. V podrostu nalezneme: 

 Prenanthes, Athyrium filix femina, Crepis paludosa, Galeopsis speciosa, 

 Festuca calamaria, Impatiens, Äspidium filix mos, spinulosum, pkegopteris, 

 dryopteris, Lysimachia nemorum, oxtruziny a maliny, Epilobium monta- 

 num, Carex remota, Mercurialis, Veronica montana, Circaea alpina a lu- 

 tetiana(!), Moehringia trinervia a v nejdolejsi cästi jiz i Festuca gigantea 

 a Calamagrostis epigeios. Z kefti vedle bezu a jiv upouta peknä Rosa 

 alpina, fidky celkem lykovec a hojnä Salix silesiaca. 



V okoli Ilaindorfu dafi se jeste polnimu hospodäfstvi, ovsem hlavne 

 oves a brambory, ale i zito prosperuji. Pfedevsim vsak jest zde mnoho 

 luk, namnoze kulturnich, a tak jest kvetena dosti cbuda. Alopecurus pra- 

 tensis, Phleum pratense, Plantago lanoeolata (misty v mnozstvi). Banuncidus 

 acer, Leontodonty, Lythrum salicaria, mnozstvi Heraclea, vzäcne jeste i Ci- 

 chorium intybus, hojne Silene inflata, Cirsium pälustre, Campanula patula, 

 rotundifolia, Galium mollugo, Avena elaiior, Polygonum bistortu, Caruni 

 carvi a p. 



Obdobne pomery nachäzime vsude na severnim üpati Jizerskych 

 hör, tak u Easpenavy, Liebwerdy, Weissbachu. Neustadtlu atd. Na pol ich 

 tu a tarn jednotlive Agrostemma githago, Centaurea cyanus, hojne pak 

 Sonchus arvensis. Na ruderälnich mistech casto Cirsium lanceolatvw n 

 misty Potentilla norvegica. 



Horskä üdoli otvirajici se do roviny Friedlandske maji vegetaci 

 namnoze velmi bujnou, nikoliv vsak pfilis bohatou. Vylicene svrehu iidoli 

 Maleho Stolpichu mä raz jeste skoro podhorsky. Rovnez ostatni rokle 

 v dolnich partiich tento karakter si zachovävaji, ale pfec — pfiohäzejice 

 z vlastniho pohofi — pfinäseji si jiz prvky horske, ve vyssich polohäch 

 pak kvetena jejich nabyvä räzu uplne horskeho (ovsem jest chudsi nez 

 v Krkonosich). Pomerne nejmene horskych typü mä üdoli Stolpichu, nej- 

 vice horsky raz maji rokle Schwarzbachu a Smede. 



V rokli Schwarzbasske jsou lesy z pocätku chude, podhorske. Jsou 

 to smrciny s podros'tem boruvci, Melampyrum pratense, ale uz i silva- 

 ticum, Hieracia, Prenanthes, Gnaphalium silvaticum, Lactuca muralis, Lit- 

 zula albida, Melandryum silvestre, tu a tarn i Monotropa. Jak patrno, 

 uplatnuji se tu i prvky bucinne a neni poehyby, ze präve jako na Stol- 

 pichu, tak i zde by valo bukü mnohem vice nez dnes. Dnes jsou ve Schwarz- 

 basske rokli rozsähle mytiny s mnozstvim malin, porosty Deschampsia 

 flexuosa a Calamagrostis arundinacea, Chamaeneriuni angustifolium, hojne 

 jest Cirsium pälustre, Senecio Fuchsii, Hieracium boreale a vulgatum, 

 Avena elatior, Sieglingia, Agrostis stolonifera. Ve vysgich polohäch pfi- 

 stupuje zejmena Prenanthes a Calamagrostis villosa. V dolni partii jeste 

 Sarothamnus. 



Cim vyse stoupame, tim vice nab^va vegetace räzu horskeho: l'e- 

 tasites albus, Senecio nemorensis, Solidago virga aurca, obecne kaprade, 

 Phyteuma spicatum, vedle toho vsak pod vodopädy uz i Ranunculus pla- 

 tanifolius a Rumex arifolius, brzo po te i Polygonatum verticjllatum a 

 Streptopus amplexifolius. Zde roste i vzäcnä kaprad Äspidium Bräunii. 

 7a kfovin jest obecny Sambucus facemosa, Salix caprea, Sorbus aueuparia, 

 mone Rosa alpina, a tepi've v nejvysKi'ch partiich Salix silesiaca. 



