139 



hoff, ze kosodfevina zastoupena jest zde vsude na rozdi'l od Sumavy 

 racou Pinus pumilio, kdezto P. uncinata v typicke forme chybi. Ke koso- 

 dfevine obycejne pfimisena jest Betula carpatica a spousty Yaccinium 

 uliginosum. Mfsty poblfz ffcky nakrazuji klec porosty Juniperus nana, 

 .zejmena na Jizerske louce za myslivnou nädkerne vy vinute, na Male vsak 

 hynou. Konecne mäme raselinu üplne odumfelou, na niz usadily se 

 Nardus striata a Calluna vulgaris s ostatnimi Ericaceami, a velmi casto 

 i eiste porosty Juncus squarrosus. Beschäm psie (obe), Molinia, Calam- 

 agrostis arundinacea. 



Tarn kde protekä raselinistem potok, menivä se üzky pruh kolem 

 v raselinu lncnf, kdez pak j^fevlädaji ostfice, zejmena pfi potoce Care.r 

 rostrata, pak Juncus füiformis, Gallium palustre a idiginosum, Stellaria 

 uliginosa, Myosotis scorpioides a j. Kde zarüstä mechem, jest hojna Lu- 

 zula sudetica. I lucnf raseliny jsou na Jizerske louee pestfejsf nez jinde, 

 neb roste tu i Potentilla palustris a Menyanthes trifoUata, Rhynchospora 

 alba, jinak horam se vyhybajfef, na Male vzaene Sweertia perennis. Tarn 

 kde Kobehvasser üstf do Jizery, jsou zraselinele pfseiny, na nichz, ja- 

 kozto svem nejvyssim stanovisku sudetskem Lycopodium inundatum. 



Ze kulturou velmi mnoho raselin zmizelo, jest ovsem zfejmo. Tak 

 zejmena vetsi cäst obou Jizerskyeb luk jest odvodnena a pfemenena 

 v dosti chude horske louky knlturnf, Zdä se vsak, ze ani dfive nebyly 

 tyto kotliny iiplne promöneny v raseliny. Spise jest pravdepodobno, ze 

 bylj r tu vedle raselin i pekne subalpinske louky, zejmena faeie Arnica 

 montana, Meum athanianticuni, Succisa pratensis, Polygonum bistorta, cho- 

 vajici i zajimavou kvetenu s cetnymi zvlästnostmi, jak tomu dnesnf zbytky 

 luk tech nasvedeujf, kde ve spoleenosti zminenych vüdeich druhü nalez- 

 neme i Hieracium iseranum, suecicum a aurantiacum, vzäcne i Aconitum 

 napellus neb neznou Euphrasia coerulea. 



Zvläsf vyznacne jsou pro bory Jizerske dve facie lucnf. Vsude v okoli 

 Yysokeho hfebenu (Jizerskä louka, Flinsberg, Kammhäuser atd.) roz- 

 sffeny jsou zmfnene louky s porosty Meum athamanticum. upomfnajfci 

 zive na podobne louky rudoborske. Zajimavejsf vsak jsou louky v üdoli 

 ZacJcenu. Jdeme-li casne z jara, kdy jeste snih pokryvä i znacnou cast 

 luk, od Scbreiberhavske »Sagenhalle« okolo kostela do Marientalu, pfe- 

 kvapi näs spousta kvftkü nezne fialovyeh vsude tu po lukäch jako na- 

 setych. Jest to Crocus Heuffelianus, ktery jest v teto eästi horstva sku- 

 tecne divoky, jako relikt tepleho druheho interglaciälu. Luka safränovä 

 stibneme i daleko od osad v hlubokem üdoli Zaekenu, v mnozstvi pod 

 Sehooshüblem a i jinde v teto c-asti horstva. Veru podivnv rozmar horske 

 flory ! 



Horske hfbety pfi obou Jizeraeh pokry vaji horske lesy obdobneho 

 räzu jako jsme jiz poznali kol bory Jizery, a stejny räz si zachovavajf 

 i däle na vysokem hfebenu. Vyznacuje je za«e znacnä chudoba. Mfsty 

 — tak pf. v sedle mezi Smrkem a Stohem cele plochy zase zarüstä Athy- 

 rium alpestre, jindy cele drny Galium hereynicum a p. Mensi odehylky 

 od vseobecneho räzu vykazuje severni üboci A^ysokeho hfebenu a Smrku, 

 kde vyskytuje se v lesich i Luzula maxima, a pak lesni porosty Stfed- 

 niho hfebenu, kde vyznacny jsou skupiny Aspidium oreopteris a Gentiana 

 asclepiadea (nejzazsi stanoviska); na jednom miste hfebenu tohoto, po- 

 kryteho zulovymi balvany, roste mezi boriiv'öfm i vzäcnä Linnaea bore- 

 alis. Cetne vfesoviny jsou jjro tyto konöiny velmi vyznaenj% 



Nejzajimavejsim bodem teto easti Jizerskyeh bor jest ostry, öedi- 

 covy kiizel Biücove (Buchberg, 999 m) nad soutokem obou Jizer. Jak jiz 



