147 



Crepis paludosa se svou druzinou: Chaerophyllum hirsutum, Viola palu- 

 stris, Chrysosplenium alternifolium — neb cele plochy zarostou jemnou, 

 sedozelenou presliökou Equisetum silvaticum. 



Tarn, kde püda lezi vyse, kde spodni voda nezasähä jiz tak blizko 

 ku povrchu, byvaly pekne vlhke lesy horske. Ty vsak dnes jsou, zejmena 

 na dolejsim tokn labskem, vykäceny, a tak jsou rozlehle mytiny jednou 

 z räzovitvch scenerii Labskeho dolu. Porosty mytinne tvofi nepfebledne 

 temef mofe Deschampsia flexuosa, Calamagrosiis arundinacea i villosa, 

 mezi nez misi se jednak rostliny mytinove, tak Senecio silvaticus, nemo- 

 rensis, Solidago virga aurea, Gentiana asclepiadea, Chamaenerium angusti- 

 folium, Cirsium palustre, Gnaphalium silvaticum, Hypochoeris radicata, na 

 voloycb mistech Veronica officinalis a p., jednak zbyli obyvatele lesü, 

 jako Athyrium filix femina, Neplirodium filix mas a spinvlosum, Blech- 

 mim spicant, Homogyne alpina, Melandryum silvestre; okolo pramenkü 

 usadily se Glyceria plicata, Deschampsia caespitosa, Ranunculus* platani- 

 folius, Mulgedium alpinum, Carduus personata (obzvläsf karakteristicky 

 pro mytiny a pofici Labskeho dolu!), Prenanthes pur pur ea, Chaerophyl- 

 lum hirsutum, Stellaria nemorum, Impatiens noli längere atp. Okolo zby- 

 lycb kfovisek — ■ Sambucus racemosa, Lonicera nigra, Salix Silesiaca, Sor- 

 bus aucuparia a p. stulily se choulostivejsf ditky lesü, Veronica chamae- 

 drys, Lamium galeobdolon. 



Lesni ütvary jsou dosud dolniho stupne. Ve stinu lesa kräsne trsy 

 Blechnum spicant, bujnä Homogyne alpina pokryvä püdu lesni, zäpolie 

 o vlädu mezi podrostem s nescetnym Majanthemum bifolium a Oxalis 

 acetosella. U potuckü a bystfin sesli se zase nasi stafi znami: Mulgedium, 

 Prenanthes, Chaerophyllum hirsutum, Ranunculus* platanifolius, Melan- 

 dryum rubrum, Crepis paludosa, Petasites albus, Stellaria nemorum, La- 

 mium galeobdolon var. montanum, v potücku Fontmalis a na okraji jeho 

 Chrysosplenium oppositifolium. Lesy jsou temef vesmes smrkove s cetne 

 pfimisenymi jedlemi a zejmena buky, ktere casto samy pfevlädaji; na 

 svetlych mistech, tak zejmena na stränich, pfi Labi, na pokrajich mytin 

 velmi casto rostou kleny Acer pseudoplatanus a jefäby Sorbus aucuparia, 

 osyka Populus tremiäa, neb stihlä bfiza Betula verrucosa. Podrost dfe- 

 vinny tvofivä dorost lesnich stromü a Salix silesiaca, na pokraji tez 

 S. caprea, Sambucus racemosa. Polokfoviny jsou dosti fidke, zejmena roz- 

 sählejsi porosty borüvkove jsou v üdoli dosti vzäcne. Na stränich, ze- 

 jmena okolo Spindelmühlu, kde püda jest sussi, jsou borüvci ovsem nej- 

 hojnejsim typem loodrostu lesniho. 



Nez pusfme se vyse. Luciny, mytiny a lesy stfidaji se neustäle 

 v nejrozmanitejsim slozeni. Luciny mezi Martinsgrundem a Pudeh 

 grundem pfipravily nam male pfekvapeni. Nable prosvitne pfed nämi 

 v träve sirozluty kvitek, ktery brzy poznäme jako vzäcnou Viola lutea. 

 Neni ji zde mnoho; stanovisko to znaci nejzazsi mez jejiho vyskytu 

 v Krkonosich. 



A opet uzavfe se nad nämi tmavä klenba smrkü a zelen bukovä. 

 Ysak jiz tez znacne stoupäme. Pozorujeme vegetaci — Mulgedium, Pre- 

 nanthes — nähle vsak upoutä näs novy zjev. Dole na male svetlince 

 zvedä se nekolik rüzovych haluzi Adenostyles albida. Eozhlizime se. Tarn 

 opet svetlinka, zde zase les jakoby fidnul, potücky jsou cetnejsi, zelene 

 v lese pfibyvä a kvetena stävä se stäle pestfejsi. Jiz pochopili jsme, ze 

 vystoupili jsme do vyse, kde nabyvä vlädy kvetena horniho stupne les- 

 niho. Tu vidime ozdobnou Adenostyles, Veratrum' 1 ' Lobelianum, jinde zas 

 Aconitum rostratum, ano i Aconitum napellus postfehneme; Geranium sil- 



10* 



