163 



ganwn a p., v teto spolecnosti zdobi Meli potoka i horsky Rauunculus 

 platanifolius/') 



Vystoupime-li od udolfeka tohoto vzhüru ke zminenemu Bienert- 

 hausu, stihneme tu cetne louky, castecne kulturni, s kvetenou vsedui, ca- 

 stecne vsak pekne, krätkotrave pralouky s vegetaci vybranou. Louky tyto, 

 ktere z jara zdobi Primula elatior (kvete dosti cetne znovu na podzirn ja- 

 kozto »var.« mirabilis), jsou na podzirn cele posete peknymi hofei: pre- 

 vlada misty Gentiäna baltica, misty G. carpathica, s nimiz vzäcneji roste 

 pozdni G. germanica (= Wettsteinii). Na mokrych partiich stäva se vüdcim 

 typem Parnassia palustris s Polygala amarella. Z ostatni spolecnosti luk- 

 tech jmenujeme: Carlina acaulis, Linum catharticuin, Euphrasia Rostko- 

 viana a curia, Lotus corniculatus, Galium erectum, Carex glauca, Orchis 

 ustulata, Thymus ovatus, ovsem i Pol/jgonum bistorta a j. U potoka trsy 

 Juncus glaucus a EpUobium obscurum. 



Male paborky a sträne mezi temi lukami jsou zarostle lesiky. 

 Paliorky ty jsou namnoze ^äpencove, a tak maji kvetenu velmi sveräz- 

 nou. Dfeviny vüdci jsou pouze smrkg. neb borovice (zfidka!), mezi nimi 

 jednotlive bf'izy, osiky, duby. Lesiky ty cini dojem uplrie xerofilnicb po- 

 rostü. Podrost tvof'i zpravidla pouze Festuca ovina, Agrostis alba. Vliv 

 vapeneü jest tu eiste negativni — vylucnje borüvci, Nardus a p. — kve- 

 tena chudobnä. Vyznacnä je hojnym vj^skytem Gentiäna ciliata, cetny 

 jest Lotus corniculatus, Carlina acaulis, pak Anthyllis, Campanula rotun- 

 d.ifolia, Pimpinella saxifraga, Galium mollugo (erectum i typ), Hieracium 

 muroruui, Trifolium montanum a vzäcne i vyznacne vapencova Epipactis 

 atropurpurea. 



Lesiky, ktere maji za podklad horninu nevapencovou, maji kv 7 etenu 

 bohatsi — ovsem vsedoiho slozeui; zase podrost z borüvci, Deschampsia 

 flexuosa, vfesu, misty Sieglingia decumbens, mezi tim Luzula albicla, pilosä, 

 Convallaria majalis, ostruziny, Fragaria vesca, Campanula rotundif oiia, Ra- 

 mis'cMa, Origanum, Antennaria, Gnaphalium silvaticum, Epipactis latifolia, 

 Viscaria, Melampyrum pratense a p. Pestfejsi spolecnost zahrala mokfady, 

 tak Caltha palustris, Ranunculus repens, Filipendula ulmaria, Glyceria pli- 

 cata, Equisetum silvaticum, Cirsium palustre, Geum urbanum, okolo pak 

 Ajuga reptans, Galium rotundif oli um, Silene nutans, Fragaria atd. 



»Väpencove« typy stibueme vsude v okoli. Tak v Jomecli väpen- 

 nych u Sehwarzentalu Melilotus officinalis, Centaurea scabiosa, Tragopo- 

 gon major a j. Na mezich a v kfoviskäch rüzi (vzacne misty. i Rosa to- 

 meutosa) casto vedle Galium elatum a Potentilla argentea i statne Me- 

 lampyrum arvense. 



Jinym zpusobem uplatnuji se vapence v blizkych üdolicb liorskyeb, 

 »Im Sattler«, »Silbergrundu« a p. Vsude zde podporuji buciny, ktere tii 

 dosabuji nejkräsnejsiho a nejbujnejsibo rozvoje. Tak Sattler pfechoväva 

 vedle obecnych typü Aquüegii, Rubus saxatilis, Carex digitata, glauca, 

 Epipactis atropurpurea a p., na skaläch Asplenium ruta muraria. Rovnez 

 buciny u Frisctncasseru jsou znacne bobate: Dentaria bulbifera, ennea- 

 phyllos, Neottia, Aspidium lobatum, Hedera helix, Campanida latifolia a pod. 



Nejbujnejsiho vsak rozvoje dosahuji tyto ütvary v Silbergruudii, 

 ktery ovsem nabyvä jiz razu horskeho, sevfen jsa pfikrymi svahy po- 

 slednicb vybezkü pohofi — Öerne J/ory a Bönischberku. Pro sve vlbke 



*) Pfi teto pfilezitosti zminiti se treba o zajiinavych lokalitäcli u Harty, 

 kde lesiky pobliz Labe vykazuji cetne horske druhy, pravdepodobne s bor spla- 

 vene a zde se udrzevsi, tak pf\: Mulgedium, Blechnum spicant, thalictrum aqui- 

 legiaefolium a niu. j. 



11* 



