166 



jsou tu bory, mene smisene lesy a xeroi'ilni smrciny bez horskycb typü; 

 naopak stihneme tu i Knautia arvensis, Digitalis ambigua, Viscaria vul- 

 garis a podobne typy podhorske, 



Däle k Brückenberku proväzeji mis opet z velike casti bory neb 

 suche' smrciny s chudou kvetenou, v niz cele* porosty Calamagrostis 

 arundinacea, Deschampsia flexuosa a skupiny Chamaeneria stfidaji sc 

 s holoii pudou, na niz roste Jon Perontca officinalis, Luzula nemorosa 

 a pod. 



Ani okolo Krummhüblu se kvßtena välne nemeni. Smerem k Ams- 

 dorfu jsou jiz lesni ütvary podhorskelio razu jako u Hainu, v nichz 

 casto roste Pirola media. Louky jsou vetsiuou kulturni. Pouze mala cäsl 

 zachovala se v püvodnini stavu, na nichz roste vzäcne Orohis laxiflora. 

 Kvetena subalpinsk\ eh poloh neni odlisnn od typickveh ütvarü krkonos- 

 skych — vyznamna jest opet jen Luzula maxima, zejmena v Melzers- 

 gruudu rostouci. - - U Arnsdort'u ve sterku Lomnice roste dostt hojne 

 Chamaenerium palustre, majic zde isolovanou, daleko od sve vlasti, Kar- 

 pat, k zäpadu posunuton lokalitu (nejblize ve slezskych Bezkydäcb). 



Zmenu ve slozeni kveteuy pfinasi teprve Landeshutsky hfbet. Ve 

 vyssfeh päsmech jebo jest pekne — ovsem jen okolo potoku — vyvinuta 

 kvetena stibalpinskyeh lesü s Ranunculus platanifolius, Aconitum variega- 

 I,iiii, Thälictrum aquilegiaefplium, ('•rinn rivale, Cardamine hirsuta, Lunaria 

 redivivd, Monesis uniflora, Anthriscus nitida, Circaea alpina, Chrysosple- 

 uium oppositifolium, M,ulgedium alpivmm, Prenanthes, Senecio rivularis, 

 Homogine alpina, Petasites albus, Trientalis europaea, Veronica montana, 

 Melampyrum silvaticum, Salix silesiaca, Luzula maxima, Veratrum Lo- 

 belianum atd. 



Listnate lesy na iipati, rovnöz tak i smisene maji velmi bobatou 

 kvetenu (nejbohatsi toho druhu v nasem obvodu); roste tarn obzvlasf 

 hojne Geranium phaeum, Aruneus Silvester, Aquilegia vulgaris, Vicia sil- 

 vatica a p. 



Louky maji tez mnoho zvlästriihö, zvläsf vyznacne Cirsium rivu- 

 lare, Crepis hieracioides, Orobänche pallida atp. 



B. Päsmo vysokohorsks. 



]. Zäpa d n i m a ss i v. 



Putujemo-li üdolimi horskymi uprostfed hlubokych hvozdü subal- 

 pinskych, vidime se sice stale oklopeny horskou pfirodou, jeji mohutnosti, 

 avsak spntfiti müzeme ponze malou cästecku jeji, zäkouti sevfene sevsecb 

 strau strmymi svahy velikänü horskych. Teprve kdyz vystonpime na 

 hfebeny borske, mäme plny dojem horskeho püvabu, velikoleposti horske 

 pfirody, teprve, kdyz zrak nas teka do nekonecnych dälek, kdyz vidime 

 pod seliou »jak na dlani« cele kräje s nescetnymi osadami, kdyz vidime 

 se jaksi povzneseni nad vsecko tö droboucke, nepatrne pod nami, kdv 

 citi'me ten hluboky dojem uekoucene dälnych obzorü kol näs a jasnelio 

 azuru klenby nebeske nad nami, az v tech nejzazsich dälieh stykaji'ci se 

 se zemi, teprve tebdy ehäpeme pravou podstatu vznesonosti, velko- 

 leposti borske pfirody. 



A do tohoto majestatniho rämee scenerii vysokohorskych zasazena 

 jest jako drahokam prekräsnä a sveräznä kvetena bor, ta vegetace hor- 

 skych niv a lucin, pesträ, avsak vzdy skromna, nizka, jakoby pfiroda 

 sama jiz volila ty zakrsale klece misto lesü, aby ten nejpüvaluicjsi dojem 



