167 



korske krajiny, dojem neomezenosti, nespoutanosti svobodne prirody zü- 

 stal nezkalen. 



Vystupme do hör opet nejprve od zäpadu z üdoli Mumlavy, ktere 

 jsrne byli opustili na hranici lesni. Stoupäme jeste asi 100 m po lucina- 

 tych svazicb, bohate zavlazovanych, kde roste statne Veratrum mezi kefi 

 Jctecovijmi, vitaji näs stepile skupiny Mulgedii, Adenostylü, zlate kvitky 

 Potentilla aurea, rüde Melandryum rubrum a snezne hvczdieky Silene in- 

 flata, sedici na ponachovelych, nafouklyck kalichäch. 



Vsak dostoupime brzo vrcliolu cesty — pfed nämi otevfe se sirä 

 plaü, ponurä, pustä, sedohnedä s cernavymi skvrnami kleeovych porostü. 

 Ta svezi zelen, ktere jsme se jeste pfed cbvili tesili, räzem zmizela. Tot 

 rozlehle centrälni plateau zapadniko raassivu, spolecnym nazvem »Lctbskä 

 louka« oznacovane. Jest to vlastne souhrn ctj'f plani, z nicbz na ctyfi 

 strany proudi vody. Plan Navorskä, s niz spechä Mumlava do sveho 

 üdoli k Novemu Svetu, na kterouz präve jsme vkrocili, severozapadne • 

 od nas tvofi jakysi eip Iiranicni louka (Grenzwiese), jejiz vody odvädi 

 Kranichbach rovnez do Mnmlavy, k severn prostira.se na mirnem svahu 

 vlastni Labslid louka, kolebka naseho Labe, a konecne pfimo pfed uj'uni 

 k vychodu Pancavslcd louka, s niz vrha se do zavratn6 propasti Lab- 

 skeho dolu ficka Pancice. Uprostfed je pläfi 1350 m vysoka. 



Vetsi cast teto roviny pokryvaji raseliny, zvelike casti dosnd zive. 

 Nejzivejsi jest raselina pfi pramenech Pancice, kde nalezneme jeste roz- 

 lehle eiste porosty Sphagnove, na nichz nejvys jen Carex rigida var. in- 

 feralpina a Potentilla ereeta rostou. Hojne jsou v teto partii tüne, ne- 

 ktere znaene velike, jejichz bfehy zarüstä raselinnikovy porost, vroubeny 

 Carex limosa (udavä se i C. filiformis). V teto partii nalezneme i pekne 

 facie Carex magettauica a facie Oxycoccove s Oxycoccos palustris, An- 

 dromeda polifolia, Drosera rotundifolia, Carex pauciflora, C. canesceus, 

 C. echinata, Tricliopliorum alpinum, Juncus filiformis, casto i Rubus cha- 

 maemorus, ktery zvläsf räd uchyluje se do stinu kleci, foztrousenych po 

 raseline. Jinde zase pfijdeme na cele porosty Vaccinium uliginosum a 

 Empetrum nigrum, neb Eriophorum vaginätum a Scirpiis caespitosus, 

 kterez vsak nejsou na techto planich tak hojnym zjevem jako na rase- 

 linach Büe louky pod Snezkon. Blizko sameho vodopadu Pancice pfi- 

 jdeme na kefik jimiperus nana, jeden z tech nemnoha krkonosskych. Pod 

 kleci nad sräzem ukazuje se jiz vegetace lucni a nivova, tak zejmeua 

 Potentilla aurea, Hieracium alpinum, H. bohemicum, vzäcne H. glaucellum, 

 H. prenantlwides, \\ Pancice Mulgedium, Ranunculus plata)iifplius, Adeno- 

 styles, Aconitum napellus, Crepis paludosa,- Epilobium alpestre a p. Ska- 

 liny srazn zdobi houstiny klece a jefdbu s Betula carpatica. Na skalach 

 samyeh stoupä velmi vysoko zakrsaly smrk, a nehlnboko pod nämi be- 

 laji se listy Sorbus sudetica, ktereho tu ioste na nedostnpnych skaläcli 

 mnoho kefü. 



Vdecnym jest sestoupiti na nizsi stupen sräzu, kde nalezneme 

 krasne nivy stfidajici se s porosty klece a smrei, kde upontaji näs primo 

 nädherne sknpiny Mulgedii Adenostylü, Ranunculus platanifolius, cele po- 

 rosty Athyrium alpesre, Geranium silvaticum, mnozstvi Valeriana sain- 

 bucifolia, Prenanthes, Melandryum, . Silene atd. Nejzajimavejsim zjevem 

 jsou tu vsak svalwve raseliny, pfekräsne vytvofene, zejmena mechove a 

 cervenave ostficove (Carex magellanica), mnozstvi snezneho suchopyru 

 Eriophorum vaginätum, E. polystachyum,^ Carex canescems, C. pauciflora 

 — na nizsim pak jeste stnpni specialita jejich — jedine krkonosske sta- 

 novisko tu majici — Drosera longifolia, rostouci tu v raselinniku spolu 

 s Dr. rotundifoliou. Zvläst räzovitym zjevem jsoui rozsäble kfoviny Salix 



