179 



nanthes, Aspiäium filix mas, Daphne mezereum a c. pod. Zfetelne se tu 

 tecly uplatnuji buciny. Tarn vsak, kde bäj se otvira v travnatou a kef- 

 natöu straüku, tedy pfedevsim na jiz. svazich, shledäme se zase se zna- 

 mou nam jiz od Vrehlabi spolecnosti. Vtidcim tyoem tu je Gentiana ci- 

 liata, vzaeneji (nad Marsovem) ('.. cruciata, Carlina acaulis, Epipactis atro- 

 purpurea, Briza media, Hieracium praealtuin a p. 



Kdyz vystupujeroe do vyssk-h poloh mizi vegetace lucni a häjova, 

 i nastupuji chude poloxerofilni Jesy a vfesoviny. V lesich tech, zase 

 hlavne s podrostem borüvci, ale i s vfesem, misi se v dolnick partüch 

 jeste typy nizsich poloh, pf. Hypericum Perforation, Knautia arvensis. 

 ve vyssich polohäeh vsak jiz zjevuji se cfm däle tim hojneji typy sub- 

 alpinske: Crepis </ra)idiflora, Hieracium bupleurifolimn (az do nejvyssich 

 poloh stoupä H. boreale !), Homoi/i/tie, Gentiana asclepiadea a pod. Lesy 

 maji vsak pfi tom karakter lesü vfesovinnj^eh, pfimiseno jest mnoho 

 listnat\-eh stromü, zvläst jeräby, jivy (oba druhy), Tdeny. Casto uplatüuje 

 se vegetace vfesovinua pfimo, zejmena Carlina acaulis, Pimpinella saxi- 

 fraga, Chrysanthemum leucanthemum. Typiekym prüvodcem lesü tech 

 jest Arnim a porosty brusin. Na pasekäch byvaji spousty malin. 



Zejmeua v uizsich polohäeh, ale i vyse, lemuji lesy a je pronikajf 

 vfesoviste. Misty rozlehle plochy zafi zäplavou nachovych kefikü. Druhy 

 prüvodni jsou obyykle: Deschampsia flexuosa — jez tvofi misty sarna po- 

 rosty präve jako Nardus — Carlina acaulis, Pimpinella saxifraga, Soli- 

 dago virga aurea, Arnica a p. 



Horskeho räzu nabyva vegetace pouze v üdolich, a to zejmena 

 smerem k 2aclefi, mene v lesich na vych. svazich. Potoky tekouci les- 

 nimi üdolimi proväzeji subalpinske typy dosti cetne a znaene hluboko: 

 Mulgedium, Veratrum, Ranunculus platanifolius, Valeriana sambucifolia, 

 Aconitum rostratum, Thalictrum aqnilegiaefolium, Petasites albus i Kabli- 

 kianus (die Traxlera), Carduus personata, Gentiana asclepiadea a p. 



Pozoruhodnym ükazem jsou kräsne buciny, kryjiei nejvyssi vrchol 

 celeho hfbetu — Hofelbusch. Maji räzovitou ale ochuzenou bucinnou ve- 

 getaci, ale krom toho nektere zvlästnosti. Podävä si v nich vlastne ruku 

 vegetace vysokohorskä s podhorskou! Stihnemef tu pfes 1 in statne 

 Astrantie major a vedle toho Allium victorialis, ktere ku podivu vybralo 

 si stanovisko tak stinne; roste zde dosti cetne! Ostatne proväzi buciny 

 ty Polygonatum verticillatum, Lilium martagon, Aspidium dryopteris, 

 Ilomogyne a j. Na pokraji pfechazeji v mokfady, kde roste statnä Vale- 

 riana sambucifolia, Veratrum, Cirsium heterophyllum. A tu jiz zacinaji 

 horske nivy a raseliny. Ostatne kryji hfbet zase ony chude, polovfeso- 

 vinne lesy smrkove, jako na üboci. 



Hlavni ozdobou Rychorce jsou vsak rozsähle horske louky a sub- 

 alpinske nivy, nejkräsneji na zäp. a sev. svazich Quetsche nsteinu a pod 

 flofelbuschem vytvofene. Horske louky maji karakter asi obdobny, jako 

 louky pod Studnicnou (Blaugrund a p.), ale nizsi a chränenä poloha pfi- 

 vabila nektere »teplomilne« druhy. Vetsinou pestfi se tu yybranä kve- 

 tena. V podleti cele louky tonoi v nevtirave zluti tisicere Viola lutea, 

 pozdeji zdobi je zlatä Potentillc aurea a Euphrasia pieta,^ v lete pak 

 zloutnou se kvety jestfäbnikü (hlavne H. gothicum, ale vzäcneji i cetne 

 horske druhy); na vych. svazich Quetscheusteinu hojneji vystupuje Pul- 

 satilla alpiner. Ve spolecnosti techto rostlin objevuji se: Veratrum, Crepis 

 griiudiflora, Hieracium bupleurifolium, Achyrophorus uiiiflorus, Polygala 

 vulgaris, Pamassia palustris, Carlina acaulis, Geranium silvaticum, Älche- 

 milla alpestris, Arnica, Galiüm mollugo, Primula eldtior, Heracleum, 

 Knautia arvensis, Polygonum bistorta, Cardamive pratensis, Gymnadenia 



