256 O. LUNDBLAD 



ifrån-framåt gående vattenström är orsaken till transporten. I en av- 

 handling av Sven Ekman 1 opponeras emellertid skarpt mot nyssnämnda 

 uppfattning. Vid betraktelser över kroppsbyggnaden hos Polyartemia 

 fovcipata Fischer kommer författaren in på en jämförelse med Branchi- 

 pus stagnalis och citerar härvid Spangenbebg's avhandling om detta 

 djur. Då Ekman's uppfattning står i så uppenbar motsättning till de 

 föregående, ber jag här få fullständigt citera densamma: "Nebst der Lo- 

 comotion wird den Beinen von Spangenberg auch die Nebenaufgabe zu- 

 geschrieben, durch ihre Bewegungen dem Tiere Nahrung herbeizuführen, 

 und zwar sollte diese dem Munde durch diejenige Rinne zuströmen, deren 

 Boden durch den Bauch des auf dem Rücken schwimmenden Tieres und 

 deren Seiten von den Basalteilen der Beine hergestellt werden. Diese 

 Auffassung ist auch von späteren Verfassern acceptirt, obwohl ihre Un- 

 haltbarkeit denn doch sehr leicht einzusehen ist. Denn schon eine ober- 

 flächliche Betrachtung der Beine, die nach vorn konvex und nach hinten 

 konkav sind und deren Schwimmbörstchen nach hinten gerichtet sind,, 

 zeigt unzweideutig, dass der durch ihre Bewegung hervorgerufene Was- 

 serstrom nicht zum Munde hin, sondern von demselben hinweg leiten 

 muss, welche Richtung ja auch die erste Bedingung ist, damit sich das 

 Tier vorwärts bewegen könne. Wenn Nahrungsbestandteile in die er- 

 wähnte Rinne hineingelangen, was sehr oft geschieht, gehen sie also für 

 das Tier verloren, und die Beine können mit der Nahrungsaufnahme nichts 

 zu schaffen haben. Diese muss einzig und allein durch die kräftige und 

 sehr bewegliche Oberlippe, durch die Mandibeln und die beiden Maxillen- 

 paare bewirkt werden." 



Ekman synes emellertid ej hava gjort iakttagelser på levande ma- 

 terial, utan kommer till nämnda slutsats på grund av sina morfologiska 

 studier. 



Vid de iakttagelser, som jag hösten 1913 gjorde över Limnadia och 

 som ovan äro i korthet relaterade, hade jag funnit, att slammet trans- 

 porterades framifrån-bakåt. Jag var därför böjd att beträffande ström- 

 mens riktning dela Ekman's åsikt. Dock kunde jag ej helt frånskriva 

 extrémité terna all betydelse för näringsfångsten (se ovan!) 



Först 1915 på hösten lyckades det mig att tack vare det rikliga 

 material, som då erhölls, göra en noggrannare undersökning af närings- 

 upptagandet. Det visade sig då, att näringsfångsten försiggick på 

 ett sätt, som är mycket mer invecklat än man föreställt sig, och att de 

 tidigare framställda teorierna äro ofullständiga, ehuru de alla innehålla 

 mer eller mindre sanning. Den till synes förefintliga motsättningen mellan 

 Ekman's åsikt å ena och de övriga teorierna å andra sidan fick också 

 härigenom en lycklig lösning. 



1 Sven Ekman: Beiträge zur Kenntnis der Phyllopodenfamilie Polyartemiidse. 

 — Bihang till Kungl. Sv. Vet. Ak. Handlingar. Bd 28, Avd. IV, n.o 11. Stockholm 

 1902, pp. 16—17. 



