ETT FYND AV LIMNADIA. LENTICULAEIS (l.) JÄMTE DESS BIOLOGI 263 



avseende erinrar djuret onekligen rätt mycket om de s. k. planktonfån- 

 garna, ehuru hos dessa senare vattencirkulationen vanligen brukar för- 

 orsakas av flimmerhår. Dock finnas även bland planktonfångarna typer r 

 där vattenströmmen alstras genom andra rörelser, såsom t. ex. hos cir- 

 ripederna, där de s. k. rankfötterna äro de organ, som alstra strömmen. 1 



Troligt är väl också, att Limnadia, även när den ej vistas vid bott- 

 nen för att söka föda utan sitter stilla uppe bland vattenväxterna, fast- 

 klamrad med antennerna, genom de alltjämt fortgående respirationsrö- 

 relserna kan tillföras smärre näringsmängder, som sväva i vattnet. Här- 

 igenom blir kanske likheten med planktonfångarna i viss mån ännu på- 

 tagligare. Det förtjänar särskilt påpekas, att mandiblerna äro i stän- 

 dig rörelse liksom extremiteterna. De röra sig synnerligen regelbundet 

 och rytmiskt, nästan pulserande, även när djuret är stillasittande och 

 man ej kan se det ha någon näring att bearbeta, utan munhålan före- 

 faller vara alldeles tom. Det är tydligt, att genom den ständigt fort- 

 gående vattenströmmen i innerrännan äger en oavbruten tillförsel till 

 munnen rum av i vattnet uppslammade fina beståndsdelar eller av små- 

 djur, såsom protozoer och rotatorier, vilka på så sätt komma djuret till- 

 godo. — Extremiteterna hos Limnadia kunna enligt det ovan sagda an- 

 ses stå såväl i respirationens och näringsupptagandets som ock i loko- 

 motionens tjänst, i senare fallet kraftigt understödda av de båda anten- 

 nerna. 



Tarminnehållet hos ett exemplar undersöktes den 23 september och 

 befanns huvudsakligen utgöras av multnade växtdelar, bl. a. små blad- 

 rester av vitmossa, därjämte diatomaceer, desmidiaceer (t. ex. Evastrum) 

 samt trådformiga klorofyceer. För övrigt funnos ganska många rota- 

 torier. 



Förut har omnämnts, att gölen antagligen är av temporär natur. 

 Bekräftelse på riktigheten i detta hänseende vanns vid förnyat besök på 

 platsen ungefär två veckor senare. Den hade då börjat att torka ut, 

 enligt vad benäget meddelats mig. Temperaturen i en vattensamling av 

 så obetydliga dimensioner som den, varom här är fråga, är naturligtvis 

 högst beroende av lufttemperaturens växlingar och följer till stor del 

 dessa. Varje natt sjunker temperaturen högst avsevärt. Det bör om- 

 nämnas, att stark frost rått de sista nätterna strax före detta nya besök 

 vid gölen och att intet enda exemplar nu stod att upptäcka. Sannolikt 

 hade alla redan dukat under för de inträdande ogynnsamma förhållan- 

 dena. I akvariet lyckades det däremot att hålla några individer vid liv 

 ända till de första dagarna av oktober (ett individ levde till månadens 



1 Benämningarna »slamätare» och »planktonfångare» såsom beteckning för 

 vissa biologiska grupper äro här närmast hämtade från prof. A. Wikén's föreläsnin- 

 gar över näringsupptagandet (h. t. 1912). 



