62 C. W. S. AURIV1LLIUS, 



development, with modification, of the dorsal gibbosities of 

 D. auritus.» 



Ofrige författare, som gjort slägtet Notoptevopliorus till 

 föremål för undersökning, omnämna deremot icke D. auritus 

 såsom förekommande i de haf, der de funnit den förra. Efter 

 de uppgifter, som hittills offentliggjorts, synes sålunda D. au- 

 ritus, hufvudformen, vara talrikast vid Sveriges vestra kust, 

 der Thorell fann densamma allmän hos Ascidia canina 

 O. F. Muller och der jag återfunnit densamma, såsom förut 

 uppgifvits, ej blott hos Ph. mentula O. F. Muller (samt ve- 

 nosa), utan äfven hos Ph. obliqua Ålder. Att den ej heller 

 saknas i de vestra delarne af Nordsjön framgår af Bradys upp- 

 gift 1 ), att Norman erhållit densamma vid Shetland i branchial- 

 säcken hos Ascidia mentula. 



Af var. elongatus har jag deremot ej lyckats träffa mer än 

 ett exemplar, h vilket erhölls hos Ph. mentula vid de vestli- 

 gaste skären i Bohuslän. Enligt Brady 2 ) torde utan tvifvel till 

 denna varietet böra hänföras ett eller två exemplar funna af NOR- 

 MAN tillsammans med var. elatus. I Medelhafvet har den an- 

 träffats af Leuckart vid Nizza hos Phallusia ma millata 

 och beskrifvits under namn af Notoipteroplxorus Veranyi; sed- 

 nare omtalar Buchholz, att densamma förekommer vid Neapel 

 temligen allmänt såväl hos nyssnämnda som andra Ascidier, 

 särskildt Phallusia arter. 



Hvad beträffar var. elatus Buchh., som efter all anledning 

 är samma form som N. papilio Hesse, förekommer densamma 

 enligt sistnämnde författare vid Frankrikes kust hos Phallusia 

 canina (»hvarken mycket sällsynt eller mycket allmän»). Vid 

 Shetland har den anträffats af A. Hancock hos Ascidia men- 

 tula och omnämnes likaledes af Brady vara funnen vid Oban, 

 Loch Fyne och Herm (Channel Islands) af Norman. 



Om denna varietet har Buchholz samma yttrande som om 

 den förra, att den förekommer temligen allmänt vid Neapel. 



J ) L. c. sid. 136. 

 2 ) L. c. sid. 144. 



