238 



og" rettet bag'iid , hvorimod selve Sidestykkerne ere iinndre. BiigllHden 

 ev \sehnel med en bagudrettet, temmelig stor Krog^ (storre end hos de fore- 

 g^aaende Ringe), hvilken er anbrag^t paa Middellinien lidt foran Fodparret*). 

 Sjette Ring er almindelig^en den næsllæng-ste, undertiden den 

 Iæng"ste af Bagkroppens Ringe (det mpllcmste Halevedhængs ikke med- 

 regnet). Den er snart mere langstrakt og' tynd, snart mere kort og' 

 plump; hos nogle Arter lidt sammentrykket, hos andre nog'cl fladtrykket, 

 men nærmer sig* altid nog-et til den cylindriske Form; dog' saaledes, at Rug^- 

 fladen er meget mindre hvælvet end Rygfladen. lovrigl udmærker denne 

 Ring sig^ fra de foreg^aaende ved Forsvinden af Sidestykkernes Udvidelse. 

 I Enden er den nog'el skraat afskaaren (idet dens Rygflade naaer længere 

 tilbag^e end dens Bugflade) og- forsynet med fem Torne: to af disse ud- 

 jjaae fra Enden af Rygfladen mod dens Forening- med Sidefladerae, og- 

 ere temmelig- store, stærke, med bred Rod. To andre udg-aae fra Enden 

 af Sidefladernes Forening- med Bug^fladen (Tab. II fig^. 5i C, f); de ere 

 sædvanlig-en nog-et mindre og^ tyndere end det foreg-aaende Par, lidt krum- 

 mede, rettede bag-, men tillig-e ud og' ned. Den femte Torn er meg-et 

 lille, og- udgaaer fra Enden af Bug'fladens Middellinie. 

 Hale- liagkroppens syvende Ring eller det mellemste Halevedhæng (Tab. 



V fig-. 100) indeholdes gjærne sex Gange i Totallæng-den, og- skjondt 

 forskjællig'e Arter afvig-e meer eller mindre herfra til een af Siderne, 

 saa er dette Org-an dog- altid læng-er end ^ og- altid kortere end ^ af 

 Totallængfden. Det er anbrag-t mellem de to Torne, der udg-aae fra fore- 

 gaaende Rings bageste Rand paa Rygfladen, og saaledes faaer dets Til- 

 hæftning storre Fasthed. Af Form er det langstrakt, smalt, i Enden 

 endeel smallere end ved Roden. Paa dets Underflade, som er konkav, 



*) Fortioldet af Bugfladens Krofje er hos enkelte Arter nojjen Forandrinjj underkastet, 

 og kunde maaskee derfor i et eller andet Tilfælde benyttes som Skjælneinærke. Hos //. 

 Sowerbei til Cxenipol (Tab. II fig. 54 C) ere forste og anden Biigrings Kroge (a og b) 

 rettede frem (ikke ud); tredie Ring har (istedelfor een) to næsten lige indadrettede 

 Kroge (e), og fjerde Ring, som i Regelen er uden Krog, har hos denne Art en 

 lille, bagudrettet (d). 



vedhwng, 



