242 



Tredie Par er liflt læng:er end andet, og- næsten dobbelt saa langt 

 som forsle, ligner andet Par raeg^et nær i Formen og Forholdet af dets 

 Dele, og- trænger saaledes ilske til nogen nærmere Beskrivelse. 



Fjerde Par er Isortere end tredie, omtrent af Længde som andet; 

 Grunddelens forste Led indeholdes mere end to Gange i andet Led, men 

 er forholdsviis tylsljere end hos de foregaaende Par. Istedetfor at hos 

 disse andet Leds Sidedeel er længere og bredere end den fremadvendte 

 Deel, er denne sidste her omtrent lige saa lang og noget bredere end 

 Sidedelen. Endepladerne ere forholdsviis lidt længer end hos de fore- 

 gaaende Par, den ydre endeel bredere end den indre. Den indre Plades 

 Vedhæng bliver oftest lidt smallere end hos de to foregaaende Par, og 

 dets nederste krollebærende Deel forholdsviis Isortere. 



Femte Par ev Isortere end andet, men længere end forste; Grund- 

 delens forste Led bliver her rudimentært, eller forsvinder næsten ganske 5 

 andet Led har iklse meget mere end Endepladernes halve Længde J dets 

 fremadvendte Deel er meget bredere end Sidedelen, hvis bageste hud- 

 agtige Udvidelse er meget indskrænket. Endepladernes indbyrdes Forhold er 



CrusL 11,388) om den indre Cndeplade af det andet og de folgende Par falske 

 Foddcr, at den "mod Roden bærer et lille cylindrisk Vedhæng." Dette er alt, 

 hvad han har om det. I de Afbildninger af Kræbsdyrenes Lemmer, som han leverer 

 i den tredie Udgave af Cnviers Regne animal paa den fjerde Tavle (Crustacés, 

 13 Livraison}, og hvor Palæmon Sqiiilla er valgt som Repræsentant for de langhalede 

 Dekapoder, er »lette Organ slet ikke angivet. Derimod er det antydet (i Hist. des 

 Crustacés) hos Slægten Lysmatti ved Afbildning (Tah. 23 fig. li), men ganske 

 forbigaaet i Texten til denne Slægt. liivrigt har jeg fundet del ikke alene 

 hos Slægterne Palæmon, Lijsmata og Hippolytc, men ogsaa hos Rhi/nchocCnetes, 

 Pandalus og Gnathophytlum, altsaa hos alle de Slægter, der danne Stammen 

 Palæmoniens iMlu.-Edw. Hos den sidstanfdrte Slægt synes det at naae sin sliirste 

 Udvikling i Længden (Tab. V fig. 104, a), hvorimod den krogbærende Deel er meget 

 lille. Hos Cranf/oniens Mln.-Edw. forefindes det endvidere, skjondt under en lidt 

 modificeret Form. Af Milne- Edtvnrds''s Stamme Alpheens har jeg kun haft Lej- 

 lighed til at undersdge to Slægter, Æpheus og Aft/a, og hos disse truffet dctj man 

 kan derfor med Rimelighed formode, at det ogsaa vil forekomme hos de andre 

 Slægter. Af Stammen Penéens har jeg kun kunnet undersdge Slægten Peneus, hos 

 hvilken det omhandlede Organ savnes. Hvorvidt ogsaa de dvrige Slægter af denne 

 Stamme mangle det, maa jeg overlade til Andres Uadersdgeisc at afgjdre. 



