268 



Antallet af de spitsberg-enslte, maa man vogte sig for at uddrage nogen 

 Slutning. Det maa næmlig erindres , at medens TJndersogelsen af Spits- 

 bergen med Hensyn til Tid var indskrænliet til nogle faa Dage, med 

 Hensyn til Rum omtrent til 3 geografisk □ Miil, er der i en Række af 

 Aar nedsendt Kræbsdyr fra Gronlands forskjællige Kolonier af Mænd, 

 som ere bosiddende der. — Jeg vover heller ikke, fordi jeg kun har trulFet 

 to Arter i Kattegattet, og disse i meget ringe Antal, at slutte til en 

 saa hurtig og stærk Aftagen mod Syd, som den derved antydede; uagtet jeg 

 dog allerede paa den sydligere norske Kyst troer at have bemærket en meget 

 kjendelig Formindskelse i disse Dyrs Forekommen. De lokale Forhold have 

 maaskee en ikke ringe Indflydelse, hvad vore Kyster angaaer, hvis flade, san- 

 dede Strand muligen' kunde være disse Dyr mindre gunstig end tangbevoxede 

 Klippebugter. Og som en Folge heraf var det ikke utroligt, at de svenske 

 Kattegatskyster kunde fremvise en storre Rigdom af disse Dyr, baade 

 med Hensyn til Arter og Individer. 



VI. 



Om Arternes Henforing til Grupper. 



Hensigtsmæssigheden af at henfi>re Arterne af en talrig Slægt til 

 flere naturlige Smaa-Afdelinger eller Grupper, for saaledes lettere at kunne 

 oversee dem, betvivles næppe aflVogen. Skjondt, som ovenfor bemærket, 

 kun faa Arter af Slægten Hippolyte vare Desmarest bekjendte, deelte han 

 allerede disse i to Afdelinger*); vistnok efter lidet væsentlige, tildeels endog 

 slet ikke i IXaturen forekommende Forhold**): men han synes heller ikke 



*) Da jeg ikke har seet Leach's Værk : Malacostraca podophtlialma & cæt. , veed jeg 



ikke, hvorvidt D. har L. til Forgjænger heri. 

 **) Den forste karakteriserer han saaledes: de yderste Itjæbefodders sidste Led skraat 

 afiikaaret i Eiidcn; de mellemste Folcrcs Rod forsynet med en Torn f det mellemste 



