216 



frenalraadtc derimod stærlst, og: fortsatte sig gjerne læng-ere tilbag-e paa 

 Rygslsjoldet end Tornene, stundom endog næslen Len mod Rygsltjoldets 

 bageste Rand *). 



Rygskjoldets forreste Rand er altid**) forsynet med et eller flere 

 (indtil fire) Par Torne ; disse, hvis Spids er rettet frem, Isunne have Plads 

 tæt over Ojet (Tab. IV fig. 83 a), tæt under dette (Fig. 83, c) , omtrent 

 midt imellem dette og Rygskjoldets nederste Rand eller Siderand (Tab. I 

 fig. 2 c) og endeligen ved Foreningen af den forreste Rand med Side- 

 randen (Fig. 83, d). Konslantest hos denne Slægt ere Tornene under 

 Ojet, thi de savnes ikke hos en eneste af de fjorten nordiske Arter; 

 derimod er det meget sjældent at træffe to Par Torne under Ojet. 

 Hvor dette Forhold forekommer, opstaaer det overste af de to Par 

 derved , at Ojehulens ***) nederste Vinkel, der i Regelen er tem- 

 melig afstumpet og hudagtig (Fig. 83 b), uddrages til en stiirre 

 Længde end sædvanligt, og tillige bliver mere spids (Fig. 58 c) og 



'*')~Paa Grund af det Ovenstaaende nicncr jeg;, at man hos mange Arter ikke kan 

 lægge stor Vægt paa Rygkjolens Udstrækning som Skjælneniærke, og at man maa opgive, 

 med MUnc-Edwavds at inddele Hippolyterne i tre Grupper efter dette Forhold. 

 Jeg nægter ikke, at der gives Arter, hvor Rygkjolen altiå synes at indtage næsten 

 hele Rygsitjoldets Længde (blandt de nordiske liorer ll.Sowcrbei til denne Gruppe); 

 og andre, hvor den altid synes at mangle (dette er niaaskee Tilfældet med il. smarag- 

 dina). Alen hos mange Arter viser Forholdet sig saa utydeligt og ubestemt, at man 

 er i Tvivl om, til hvilken Gruppe man skal henfdre dem. Hos H.turgida, Fabricii, 

 Phippsii o. s. v. har jeg snart fundet Kjol paa den forreste Deel af Rygskjoldet, 

 snart savnet den. Ilos U.Gaimardii indtager Hjolcn snart kun den forreste Halvdeel 

 af Rygskjoldet, snart næsten den hele Længde. II. borealis horer efter Milne- 

 Edwards til den Gruppe, som mangler Rygkjiil, medens Owen om Rygskjoldets 

 forreste Halvdeel bruger Udtrykket "subcarinato,, j og virkeligen findes hos denne 

 Art oftest en Kjol, skjondt ikke skarp som hos de Heste andre Arter, men noget 

 bred og afrundet og almindellgen viden Tænder. Jeg troer, at man saa meget 

 hellere kan opgive denne Inddelingsgrund, sum jeg i dctFolgende skal vise, at der 

 gives andre, der ikke lade Tlads for Tvivl og Usikkerhed. 

 ♦♦) Idetmindste er ingen Art mig bekjendt, hvor de ganske savnes. 



*♦♦) For Kortheds Skyld kalder jeg her det halvmaanedannede Udsnit af Rygskjoldels 

 Rand ved Ojrts Rod Ojehulen , uagtet Talen her naturligviis ikke kan være 

 om nogen egentlig Ojchiile. 



