27a 



Dele, inrieliolder del forsfe Led sex af disse Dole, det andet to og- det 

 tredie tre*). Ilaanden har omtrent Haandrodens halve Læng'de. 



Tredie Par Fodder er meg'et læng-er end andet, men naaer dojy 

 ikke Enden af de ydre Fiileres bladdannede Vedhænge; det indehohles 

 omtrent tre Gang-e i Totallænjjden. Dets Qerde Led er det læng-ste, skjondt 

 ikke mrg-et længder end sjettej dette sidste er omtrent dobbelt saa langet som 

 femte og^ tre flangfe saa langt som syvende. 



Fjerde Par Fodder lidt kortere end tredie; dets Qerde og' sjette 

 Led lig-e lang-o. 



Femte Par Fodder giver ikke Anledning- til nogen Bemærkning. 



Bagkroppens forste Ring er meget kort (den har fcon omtrent i[ 

 af anden Rings Længde); anden Rings Sideudvidelser vise en meg-el be- 

 tydelig- Slorrelse; tredie Ring som sædvanligt den længste, dens Rygfladc 

 g-lat, afrundet; Qerde Bugring- har de nederste Siderande afrundede, uden 

 noget Spor til Torn, og- hos femte Bugring er Siderandens sædvanlige 

 Torn saa lille og tynd, at den snarere synes at kunne fortjene IVavn af 

 Borslc. Den langstrakte, smalle, temmelig cylindriske sjette Ring viser 

 ogsaa noget Ejendommeligt med Hensyn til sine Endetorne, idet de ere 

 korte, brede ved Boden og temmelig stumpe. 



Det mellemste Haleappendix har i Regelen kun to Par Sidetorne**), 

 hvilke ere temmelig smaa og svage. Af de sex Endetorne (fig. 10) er dét 

 mellemste Par det længste, dog ikke meget længer end det næste, og kor- 

 tere end Breden af Halevedhænget i Enden; det yderste Par meget 

 kortere end de andre (ikke halvt saa lajigt som disse); de to mellemste 

 Torne ere fjerdannede. 



Af Svommefodderne viser forste Par den Særegenhed, at den 

 ydre Endeplade omtrent er dobbelt saa lang som den indre, hvilken har 



*) Som ovenfor bemæpket (S. 230), kan dette Forhold imidlertid ikke ansee* »om sta- 

 digt og iiforanderligt. 



•*) Ilos ti undcrsbgtc Exemplarcr fandtes uforandret det samme Forhold. 



Mm* 



