278 



Itifgskjoldel med Parideliorn indelioMcs omtrent 2f Cinjje i ToJal- 

 længden. I «le flcsfe Henseender stemmer <let fuldkomment med samme 

 Deel hos H. Gaimardii (den i Norden almlndelig^st udbredte Art), men 

 er dog- i Almindelighed mere hvælvet, hvorved Panden gjærne bliver nog'et 

 nedstigende, undertiden endog i en temmt'lig- betydelig- Grad. 



Pandehornet (figf. 12), der er lidt længere end Rygskjoldet, udg-aaer 

 vel stundom vandret, men hæver sig langt oftere temmelig- stærkt i Vejret, 

 og- antager i forskjællig" Grad Sabelform. Det er især dets Tandforhold, 

 som udmærker det, og- i nog'en Henseende nærmer det til //. horealis ^ 

 paa Rygskjoldet har jt'g- allid fundet tre Tænder (der hos nogle Individer 

 fremtræde uden egentlig- Antydning- af Kjol); paa den allerbageste Deel 

 af Pandehornets overste Rand (paa dets Rod, eller — naar det sammen- 

 ligenes med en Kniv — paa dennes Skaft) bemærkes een Tand (sjældent 

 to eller ingen); denne Tand er imidlertid ofte anbrag-t saa langt tilbag^e, 

 at man næsten ligesaa g-odt kunde regne den til Rygskjoldet som til 

 l*andehornet. Paa Pandehornets Rlad, der er lang-t — det udgjor mere 

 end I af Pandehornets Læng-de — lindes paa den overste Rand ingen 

 Tænder; det ender sig: meg-et spidst, og har paa den nederste - forreste 

 Rand to særdeles smaa Tænder (sjældent een eller tre)*). Med Hensyn 

 til Pandehornets Form kan endnu bemærkes, at dets overste Rand er 

 meget mindre skarp og ophojet end hos de Individer, der bære Tænder 

 paa den, og at Skaftet ikke er treægget, men nærmer sig til det (Cylindriske 

 ligesom hos H. horealis. Hvad Pandehornets relative Længde angaaer, 



'*'} Jeg har haft Lejlij;hed til at uiidersoge ecu og tyve individer, der alle stemmede i, 

 ingen Tænder at have paa Pandehornets Blad, nirn tre paa nygskjoldet; atten af 

 dem havde een Tand paa Pandehornets Rod; af de tre dvrige havde det ene to, de 

 to andre slet ingen ^ paa don nederste Rand haMie trt tten Individer to Tænder, 

 fire Individer kun een Tand og fire Individer tre Tænder j det normale Forhold 



kan altsaa betegnes: 5 eller — y-, og Grændsen Ibr Afvæxlingcn indtil videre aii- 



3 — 5 

 sættes ■ o . Ilos syv Individer kunde ingen Hjiil siges at fremtræde paa 



Rygskjoldet. 



