503 



Fjerde Par Fodder lidt Itortcre end tredie; fjerde og: sjelle 

 Led omtrent af lig^e Længde. Fjerde Led med fire Torne langs den 

 yderste Rand. 



Femte Par Fodder ubetydeligst kortere end Qerde; sjette Led 

 meg-et læng-er end fjerde; dette med tre Torne langs den ydre Rand. 



Gjællerne ere hos denne Art temmelig- lang^stralite og: smalle, med 

 Undtagelse af forste Par; det sidste, foroven tilspidsede, Par er furet 

 næsten fra Toppen (fig. 50). 



Fra Bugfladen af Cefalothorax CSternum, Plastron sternal) udgaae, 

 mellem hvert af de fire sidste Fodpar og tæt ved deres Rod, to lange 

 Torne, altsaa ialt fire Par eller otte Torne; det forreste Par er endeel 

 kortere end de folgende. Alle disse Torne ere stærkt sammentryk- 

 kede i Retningen forfra bagtil , og have en temmelig bred Rod, 

 hvorfor man kunde sammenligne deres Form med en meget langstrakt 

 Tri angel. 



Forste og anden af Bagkroppens Ringe synes ikke at frembyde 

 noget, fra det sædvanlige Forhold Afvigende*). Tredie Bugring er 

 derimod udmærket derved, at dens Rygflades Middelliiiic hæver sig mere 

 eller mindre til en Kjol, og at denne Kjol fortsætter sig ud over Rin- 

 gens bageste Rand i en noget krum Retning, og ender tilspidset, eller 

 med andre Ord danner en Krog, der i Regelen ikke lægger sig op til 

 den fiilgendé Rings Middellinie, men rager i Vejret hojt over denne. 

 Saa betegnende dette Forhold er for nærværende Art, saa afgiver det 

 dog ikke noget ubedrageligt Artssfcjælnemærke, da man træffer enkelte 



♦) Det kan imidlertid fortjene at bemærltes, at Sideudvidelsnrne af Bagkroppens anden 

 Ring i Begelen ere ipeget storrc Los Hunnerne end hos Hannerne. Medens en Hun 

 paa 21'" Længde havde Sideudvidelser af 3|'" Længde og 2|"' Hojdc, vare disse 

 Udvidelser hos en Han paa 22'" kun 2^'" lange og )|" hiije; deres nederste Riiud 

 naaer hos Hannerne aldrig saa langt iird som ncdtrsteRand af forste og (redic Bing. 



