520 



vise, synes al betinges af de samme Forhold, som de hos //. turgida 



angivne. 



Pandchornet (fig. 69) er meget lille, omtrent af Ojnenes Længde, 

 og' indeholdes gjerne tre Giange eller lidt mere i Rygslsjoldets Længde; 

 dets Retning er aldeles vandret; af Form er det temmelig tykt (men 

 iltke dybt) ved Roden, i Enden tilspidset, uden nogen Udvidelse paa den 

 nedre Rand, eller med andre Ord treægget syldannel. Paa den nedre 

 Rand har jeg aldrig bemærlset Tænder,* paa den iivre findes alminde- 

 ligen tre eller fire, sjældent to*). Een eller to af disse Tænder cre an- 

 bragte paa den forreste Deel af Rygskjoldet, de andre paa selve Pande- 

 hornet. Den yderste Tand er stundom noget mindre end de foreg'aaende, 

 dog" er dette ingenlunde det regelmæssige Forhold. 



Rygskjoldet har ing-en Torne paa den forreste Rand ovenfor Ojet. 

 Derimod findes tæt nedenfor Ojet (fig'. 70), foruden den sædvanlige, 

 stumpttilspidsede Hornlap, en lille Torn; og en endnu langt mindre ved 

 Foreningen af Sideranden med den forreste Rand. 



Ojenstilkene (fig. 69, c) ere noget tykke og plumpe, temmelig stærkt 

 udvidede i Enden, hvor Ojnene ere anbragte. 



De indre Folere (fig. 71) ere af middelmaadig Længde, inde- 

 holdes mere end 3^ Gange i Totallængden, og- naae med Spidserne 

 udover de nedre Foleres bladdanpede Vedhæng. Skaftet (fig 71, abc) 

 udgjor henimod Halvdelen af Folernes Længde; Grundleddet (a) som 

 sædvanligt meget længer end de to folgende Led tilsammentagne og mere 

 end dobbelt saa langt som andet Led, naaer med Spidsen ud over Ojnene 

 og- Pandehornet. I Enden af den ydre Rand er det væbnet med en 

 meget lang Torn, hvilket i endnu hojere Grad er Tilfældet med andet 

 Led (b); ogsaa tredie Led (c) har en Torn, som dog er meget mindre**). 



*) Af 26 iindersogte Individer havde 15 tre Tænder, 10 fire Tænder Ojj kun et 

 2 Tænder. 



**) I de paa Tabellen angivne Udniaalinger ere disse Torne ilike medregnede. 



