531 



marginis superioris dentibus, duobus tribusve marginis inferioris. Margo 

 scuti dorsalis anterior duobus actdeorum paribus ^ altero supra oculos, 

 altero in fra oculos. Antennæ interiores (marium) elongatæ^ dimidiam 

 fere longitudinis animalis parlem asseqventes^ flagelti exterioris pars ter- 

 minalis basali non multo brevior. Pedes mnxillares externi apicem ap- 

 pendicis antennarum exteriorum foliifoi'mis superant. Quinque (7) acu- 

 leorum appendicis caudalis intermedice lateralium paria. 



f. Pedes primi, secundi et terlii paris flagello instructi. 



(Tab. IV fi^. 83-98 og Tab. V fig. 99-104). 

 15. Hippohjte aculeata Ot. Fabr. 



Syaonymi. j_ c. FnbricU Systenia Eiitomologiæ (1775) pajy. 416: Astaens groenlandicns*'). 



O, FnbricU Fauna groenlaiidica n. 219 pag. 239: Cancer aculeatus. 

 Sabine Suppl. to the Appendix of Parry's Vuyage, pag. CCXXXVII tab. 11 fig. 9: 



Alpheus acidenUis, 

 Milne Efhvnrds', histoire des Crustacés II, 380: Hippolyte aculeata. 

 liroi/erx Gronlaiids Ainfipodcr Side 87 og IXaturhist. Tidsskrift II, 253: H. aculeata. 

 Owen: the Zoology oi Bcechey^s Voyage pag. 86 — 89: Hippulyte aculeata, H. cor- 



nttta og H, armata**"). 



Farven er (efter O. Fabricius') brun, blegere paa Siderne, bist 

 og her med hvidag'tige Pletter. 



Denne saa udmærkede, og fra alle andre saa let adskillelig-e, Art 



♦) Da den af J. C. Fabricius paa det anførte Sted nieddeelte Beskrivelse er fuldkorn, 

 ment anvendelig paa nærværende, men ikke paa nogen anden bekjcndt gronlandsk Art, 

 er der vistnok al Grund til at antage //. groenlandica og H. aculeata sum identiske. 

 Det fiirste Navn burde upaatvivleligt, som det ældste, Lave Fortrinnet. Dog synes 

 det ikke længer ganske passende, da Arten nu ikke blot er funden ved Gronland 

 og de tilgrændsende allernordligste Dele af Amerika, men ogsaa ved Kamtschatka. 

 **} H. corniita er blot opstillet som særskilt Art paa Grund af den indre Sviibes 

 storre Længde hos de indre Folere j men dette er, efter hvad jeg oftere har berort, 

 for Slægten Uippolyte et af Hannernes Skjælnemærker, som hos H. aculeata frem- 

 træder meget stærkt (see nedenfor), og saaledes kan H. coruuta blot betragtes 

 som //. aculeata cf, hvilket saavel Owen's Beskrivelse som Afbildning bekræfter. 

 H. armata er, saavidt jeg kan indsee, blot en Varietet af 11. aeuleata p med flere 

 Torne paa Siderne af Bagkroppens anden, tredie og Qerde Ring end sædvanligt (tre 

 Par paa hver af disse Ringe). 



I 



