Biologisk-fauniatiska undersökningar av öresund lO 



Firth of Clyde), inom Västatlanten vid 43° — 44° n. br. (Casco ßay). Arten är säledes 

 en arktisk och boreal form, som i sin utbredniog i viss man erinrar om Biastylis 

 rathJcii, ehuru denna förekommer under mera högarktiska förhällanden, t. ex. 0. 

 Grönland. Särskilt inom vära hav är överensstämmelsen päfallande. Bäda ha en 

 kontinuerlig utbredning mot norr, frän Ostersjön (atminstone Bornholmstrakten) 

 genom Bälterna, bäda visa möjligen en frekvensminskning inom delar av Kattegatt- 

 omrädet. Hur förhällandena i detta hänseende gestalta sig för norska kustens vid- 

 kommande är ej sä lätt att avgöra. Men av Saks' lokaluppgifter vill det synas som 

 om Phoxocephalus holbölli uppvisade en liknande frekvensreducering vid det boreala 

 Norge. I sydgränsen överensstämmer Phoxocephalus holbölli ävenledes ganska nära 

 med Biastylis rathkii. 



11. Harpinia antennaria Meinebt. 



Syn.: H. plumosa (Kr.) (part.) 

 H. neglecta G. 0. Sars. 



St. 46 2 ex., st. 52 50 ex. 



Av Meinert anges jämte den nybeskrivna H. antennaria, som erhällits ä tre 

 ej närmare anförda lokaler i Kattegatt, även den arktiska H. plumosa (Kr.) säsom 

 förekommande »oftest kun enkeltvis» frän norra Kattegatt samt vidare genom Sam- 

 söbält tili väster om Asnees flak. Denna seuare är emellertid, som Sars frambällit, 

 ideutisk, icke med Kröyers H. plumosa, utan med H. antennaria, vilken Sars ny- 

 beskriver som H. neglecta. 



Arten har iakttagits dels i Oretvisten, Sofiero, dels väster om Kullen talrikt, 

 23—40 m., botten av ren eller sandblandad lera. 



Utbredniny: Bohuslän (Bruzelius); Norge, tili Vadsö den allmännaste av 

 släktets arter, 30 — 150 f. Arten när utmed Brit. öarna och Frankrike in i Medel- 

 havet (teste Reibisch) och är säledes övervägande boreal och atlantisk-mediterran. 



12. Harpinia crenulata Boeck. 

 St. 51 1 ex. 



Arten anges av Meinert frän nägra lokaler i Skagerack och Kattegatt, söderut 

 tili mellan Anholt och Gilleleje, anträffad i enstaka ex. Det enda ex. jag sett av 

 denna lätt igenkänliga form erhölls i norra delen av Öresund, väster om Viken, 

 25 m., lerbotten. 



Utbredning: Norge, tills. m. föreg., syd- och västkusten samt Tromsö; längs 

 Brit. öarna och Frankrike ned i Biskayabukten, 950 m., (Stebbing); Medelhavet, 

 (Chevreux 1900). Arten är säledes boreal och atlantisk-mediterran. 



