Biologisk-faunistiska undersökningar av Öresund 33 



karaktärer. Den har senare beskrivits av Walker (1898 s. 172). I likhet med 

 Walker har jag funnit, att honorna , som lätt uog voro urskiljbara, pä grund av 

 att de allmänt (juli) voro äggbärande, äro i en betydande majoritet. 



Denna frän vära bavsornräden uya art är, liksoni släktets övriga, en littoral- 

 form, som inom nedre delen av bältet — tili 20 m. — uppträder i stör mängd, 

 söderut tili Ven, sandblandad lera och algbotten. 



Utbredning: Norge, syd- och västkusten tili Trondhjemsfjorden, 6 — 10 f.; 

 Nordsjön ; Brit. öarna och Nordi'rankrike. Ar säledes en boreal art, som nägot 

 överskrider regionens sydgräns. 



57. Oorophium affine Bruzelius. 



St. 35 och 37 4 ex., st. 52 1 ex. 



Denna av Bruzelius frän Gullmarfjorden beskrivna art har i vära hav en vid- 

 sträckt förekomst. Meinert anger sydligaste Samsöbält och norra St. Bält som dess 

 rätta hem, varifrän den gär upp i Kattegatt samt in i Sundet tili mellan Ven och 

 Taarbsek. Djupet uppges tili 17 1 /a — 4 f., med botten av sand eller slik. Hur all- 

 män arten är i Sundet, kan jag ej avgöra, da jag endast har den frän trenne 

 stationer, 20 — 36 m., lerbotten. Sydgränsen torde dock ligga vid linjen Lands- 

 krona — Vedbsek, da arten eljes säkerligen skulle erhällits ä nägon av vära sydligare 

 stationer. 



Utbredning: Norge tili Ostfinmarken, 10 — 30 f. (Norman 1902); Nordsjön, 

 Shetlandsöarna; Stebbing tillägger Bosporen ? Sannolikt är arten väsentligen boreal 

 och mera djupgäende an nägon av de övriga. 



58. Unciola planipes Norman. 



Syn.: U. steenstrupi (Boeck). 

 St. 42 20 ex., st. 44 4 ex., st. 45 1 ex., st. 46 90 ex. 



Denna art har tidigare ej iakttagits i Kattegatt eller Öresund utan endast i 

 St. Bält och Samsöbält, 4 — 13 x k f. I omrädet norr om Ven är den ä djupare sta- 

 tioner allmän, 23—46 m., sand eller lera. Söder om st. 42 är den äunu ej iakt- 

 tagen, men säkerligen förekoramer den nedemot Ven. 



Utbredningen är vidsträckt: Norge tili Vadsö, 50 — 300 f.; Västgrönland 68V, 

 48 f.; Brit. öarna; Frankrikes västkust söder ut tili Gascognebukten, 50—180 m. 

 Enligt tillgängliga uppgifter har arten inom stora delar av utbredningsomrädet 

 karaktären av en sublittoral och abyssal form. Det är anmärkningsvärt, att den i 

 Öresund — och även Bälterna — anträffas ä vida grundare lokaler. 



Lands Universitets Ärsskrift. N. F. Afd. 2. Bd 11. 5 



