Biologisk-faunistiska undersökningar av Öresund 37 



Isopoda. 



1. Sphseroma rugicauda Leach. 



Allmän i strandlinjen och grundvattensbältet. 



Utbredning : Västra Ostersjön, Danmarks kuster; Brit. öama; Frankrikes nordkust. 



2. Idothea baltica (Pallas). 



Syn.: I. tricuspidata Desm. 

 1. marina (Lin .). 



Arten är ett av httoralregionens allinännaste djur och träffas även drivande i 

 ytan med lösryckt Zostera och täng. 



Utbredningen är mycket vidsträckt. Ostersjön upp i Bottniska viken; Bälterna, 

 Kattegatt, Skagerack; Norge tili Ostfinmarken (Norman 1902). Längs Europas 

 västkust tili Spanien; Medelhavet, Svarta havet; Nordamerikas ostkust frän S:t 

 Lawrence golf tili Västindien. Richardson tillfogar ytterligare Brasilien, Nya Zee- 

 land och Java. 



3. Idothea granulosa Rathke. 



Förekommer tillsammans med föregäende ehuru ej sä allmänt. 



Utbredning: Västra Ostersjön, Bälterna, Kattegatt; Norge tili Vardö; Brit. 

 öarna. Sannolikt är utbredningen vidsträcktare, i det att arten sammanbiandats 

 med föregäende. 



4. Idothea viridis (Slabber). 



Liksom /. baltica mycket allmän inom littoralregionen. 



Utbredning: Utanför vära hav ' auges arten frän Syduorge, Brit. öarna, Nord- 

 sjöomrädet, Nordfrankrike. Ar säledes väsentligen boreal, möjligen ocksä atlantisk. 



5. Astacilla longicornis (Sowerby). 



St. 37 1 ex., st. 44 1 ex., st. 46 2 ex., st. 50 5 ex., st. 52 3 ex. 



H. J. Hansen anger ifrägavaraude art frän Öresund, »en R?ekke Steder fra 

 Gilleleje til Skovshoved». Arten är här ingalunda allmän, utan hör tili de sällsyn- 

 tare formerna och har ej heller erbällits söder om Ven. Den bar uteslutande träf- 

 fats ä större djup, 23 — 42 m , mer eller mindre ren lerbotten. 



1 Eget nog föreligga, sävitt jag kunnat Anna, inga uppgifter om artens förekomst i Ostersjön, 

 dar den bör kunna anträffas, 



