Biologisk-faunistiska undersökningar av Öresund 49 



10. Praunus neglectus (G. 0. Sars). 

 St. 46 1 ex. 



Arten synes endast förekomma inoui littoralregionen i ornrädets norra delar 

 (Hansen, Lönnberg: Skelderviksomrädet), tillsammans med Pr. ßexuosus, med vilken 

 den ruöjligeu torde vara förbunden genom övergängsformer. Atminstone peka 

 mina iakttagelser frän Bohuslän, dar den är vida talrikare, i denna riktning. 

 Zimmer (1909) sammanför ocksä dessa bägge former. 



Utbredning: Kattegatt, Skagerack ; Norge tili Lofoten; Nordsjön; Brit. öarna; 

 Kanalöarua. En väsentligen boreal littoralform. 



11. Praunus inermis (Rathke). 



Liksom Pr. ßexuosus, tillsammans med vilken denna regelbundet förekommer, 

 är Pr. inermis karaktärsdjur inom littoralregionen; dock synes den undvika det allra 

 grundaste vattnet och uppträder i större autal först vid omkring 5 m:s djup, Oftare 

 an Pr. ßexuosus erhälles Pr. inermis ä ren slikbotten och större djup, t. ex. st. 27, 

 17—21 m., talrik; st. 44, 37—42 m. 



Utbredning: Frän Stockholmstrakten längs Skandinaviska halvön och Danmark 

 tili Ostfinmarken; Murmankusten och Vita havet. Aven anmärkt frän Spetsbergen 

 (1 ex., Kröyer). Brit. öarna; sydgräns vid Kanalöarna. Arten är säledes boreo- 

 arktisk och boreal. 



12. Schistomysis Spiritus Norman. 



St. 49 1 ex. 



Arten hör otvivelaktigt tili vära sällsyntare mysider, som sedan gammalt upp- 

 ges förekomma pä grünt vatten inom danska kustens littoralregion vid Hellebsek 

 och Gilleleje. Frän dessa trakter stammar ocksä det ex., sorn erhällits vid vära under- 

 sökningar. 



Utbredning: Kattegatt, Skagerack; Norge (Lister, G. 0. Sars); Nordsjön; Brit. 

 öarna; Frankrikes nordkust. En övervägande boreal art. 



13. Schistomysis ornata (G. O. Sars). 



St. 25 2 ex., st. 46 1 ex., st. 48 7 ex., st. 50 6 ex., st. 52 3 ex. 



Denna möjligeu pelagiska art anges av Hansen frän ett flertal lokaler i Skagerack, 

 Kattegatt, norra Öresund samt västligaste Östersjön. Inom Oresundsomrädet synes 

 den icke förekomma söder om Landskrona, tuen uppträder längre norrut ej alltför 

 sällsynt, 20—52 m. 



Lands Universitets Ärsskrift. N. F. Afd. 2. Bd 11. 7 



