III. Öresunds naturförhällanden. 



1. Djup och bottenbeskaffenhet. 



Da det gäller att pävisa orsaksförhällanden och lagbundenheter i de marina 

 djurens utbredning, inöter man en mängfald av faktorer, av vilka endast nägra fä 

 kunna tili sin räckvidd ens tillnärmelsevis överblickas. Appellöp betonar i sina 

 viktiga undersökuingar över Nordhavets dekapoder, att temperaturen, salthalten och 

 bottenbeskaffenheten äro de hithörande förhällandeu, med vilkas betydelse vi gjort 

 oss mest förtrogna. Säkerligen är det dock uärmast sä, att för en mängd former 

 dels variationerna häri, dels kombinationen av dessa faktorer äro utslaggivande, icke 

 förhällandena isolerade eller tagna var för sig. Att bottenbeskaffenheten i förening 

 med djupet i mänga fall spelar den allra största roll även under likartade fysika- 

 liska förhällanden, därä bar C. G. Joh. Petersen lämnat de mest belysande exem- 

 pel, vilka varje med havsbiologiska undersökuingar sysselsatt lätt nog kan öka. 



Salthalts- och temperaturförhällandenas reglerande inflytande fä vi tillfälle att 

 närmare belysa i samband med diskussiouen av Oresundsomrädets djurgeogranska 

 karaktär. Säkerligen spela härvid variationerna frän dag tili dag och under 

 skilda ärstider en vida större roll an man tidigare varit böjd att antaga. I dessa 

 förhällandeu har man saunolikt att söka en av de närmaste orsakerna tili deu periodi- 

 citet i uppträdandet, som kan koustateras hos flera former. 



Träffande har mau karaktäriserat Oresund som en ryssja. Det är ej blott 

 den yttre formen, som inbjuder tili en dylik parallell. Genom de skilda natur- 

 förhällandena i olika delar av »Oresundsryssjan» gallras, liksom i en verklig ryssja 

 de former, som norrifrän räka in i den. Börja vi vid den traditionella nord- 

 gräns, som löper längs linjen Kullen — Gilbjerghoved, sä fiuua vi vid en blick 

 pä ett sjökort 20-meterskurvau gä mycket uära land framför allt vid Sverge. Större 

 deleu av havet här är 25 in. djupt och sydöstra Kattegatts 26—30 meters djup- 

 ränua, kau sägas fortsätta omedelbart in i Suudet. Bortsett frän Kullatrakten är 

 stranden längsluttande. Söder om Viken närmar sig djupet successivt 30 in. och 

 när i djupräunan Oretvisten, som stracker sig ned tili Hälsingborg, ända tili 

 47 m. Inom detta omräde är danska kusten i regel rnera länggrund an den sven- 

 ska. Rännan forsätter söderut, i väster begränsad av det grunda sandflacket Dis- 

 ken (7 — 10 m.), nära svenskaj landet, med ett djup av i regel 28 m. Söder om 



