Biologisk-faunistiska undersökningar av Öresund 67 



gäller detta om de nordligare stationerna i Sundets förträngda del, st. 49, 47, 44, 

 42 samt i fartygstraden väster om Veu, st. 38 och 36. 



Äunu föreligger icke tillräckligt material för ett säkert bedömande av den 

 roll, som slaggauhopningeu spelar. Klart är emellertid, att upplagringen av fastare 

 beständsdelar ä den mjuka slikbottnen i allt större utsträckning begränsar rnöjlig- 

 heterna för denna bottens typiska bebyggare, samtidigt som den öppnar betingel- 

 ser för andra djurformer att dar slä sig tili ro. Pä samrna satt kunna slagg- 

 styckena tjäna som underlag för alger och därigenom bidra tili förändring av bott- 

 nens karaktär. Ofta ha vi sälunda erhällit Stomphia och Urticina pä reu mjuk- 

 botten ä underlag av slagg. Opbiuriderna visa en förvänansvärd färdighet i att 

 utnyttja de nya resurserna. Pä slaggklumpar, som upptagits frän lerbotten, ha 

 ofta Chiton-avtev talrikt iakttagits. En god illustration tili slaggstyckenas betydelse 

 som substrat erhöllo vi under vär senaste färd med »Skagerak», da vid en av Öre- 

 tviststationerua ett litet slaggstyeke (dimensioner omkr. 5X5X5 cm.), vägande vätt 

 165 gl*., erhölls, pä vilket följande arter urskildes: Stomphia coccinea (0. F. Müll) 

 1 litet ex., Ophiopholis aculeata 14 ex., Saxicava sp. 1 ex., Sertularia sp. 5 kolonier 

 samt dessutom talrika SerpuUder. 



Da frägan om slagganhopningars betydelse som modifierande faktor för vissa 

 djurformers utbredning i Öresund skall bliva föremäl för en mera ingäende under- 

 sökning frän annat hall, bar jag här endast velat i korthet peka därpä. 



2. De hydrografiska förhällandena. 



Egendomligt nog har man ännu icke nägon samlad framställning av Oresunds 

 hydrografi. Bälterua äro i detta hänseende längt bättre utforskade. De första 

 svenska expeditionerna ägnade uppmärksamhet ät farvattnen söder och norr här- 

 om och klargjorde i detalj det hydrografiska tillständet i Ostersjön, Kattegatt och 

 Skagerack. I senare tid har den internationella havsforskningens huvudintresse i 

 dessa nejder knutits tili det betydelsefulla vatteuutbytet genom St. Bält. De sta- 

 tioner, som plägat, ehuru ingalunda regelbundet, undersökas i Sundet, ha varit 

 Flintrännan och Hälsingborg, medan det frän biologisk synpunkt intressantare om- 

 rädet i trakten "av Ven icke indragits i dessa undersökningar. Allt hittills äro vi 

 hänvisade att hämta vär kunskap sä gott som utesiutande 1 frän de observationer, 

 som under ären 1891 — 93 samt delvis ocksä 1894 — 96, fyra ganger ärligen utfördes 

 av den danska »Kommission for videnskabelig Undersogelse av de danske Far- 

 vande.» För det syfte, som här närmast träder i förgrunden, en jämförelse mel- 

 lan de hydrografiska förhällandena i Kattegatt och Öresund, torde de tili grund för 

 dessa arbeten liggande, enligt areometermetod utförda salthaltsbestämningar, som 



1 Hos 0. . Pettersson och G. Ekman finner man dock enstaka uttalanden även rörande 

 Sundets hydrografi. 



