82 



Wilhelm Bjövck 



locusia, Melita palmata, Amphitoe rubricata, Ischyrocerus anguipes, Corophium grossipes, 

 C. crassicorne; isopoderna: Sphceroma rugicauda, samtliga Idotheu -artei\ Iaera marina; 

 tan ai den Heterotanais örsiedii ; cutnaceen Diastylis raihkii; schizopoderna: 

 Praunus flexuosus, Pr. inermis, Michtheimysis mixta, Neomysis vulgaris. 



Dessa arter förekomrna ocksä i Östersjön, tili Travemüude, Bornholm eller längre, 

 och äro med undantag för Diastylis rathJcii, Michtheimysis mixta och Melita palmata 

 rena littoralformer. Pä grund av djupförhällandena nä sistnäinnda arter sin syd- 

 gräns i trakten av Barsebäck. 



Sädan är alltsä den ingalunda formrika krustacefauna, som bebor Sundet so- 

 der otn linjen Landskrona — Vedbsek, en fauna, som Örsted träffande karaktäriserat 

 som det baltiska havets fauna och som i stört sett sammanf aller med det av Pe- 

 tersen urskilda i¥aeoma-samhällets. 



Till slut ha vi att undersöka de formers utbredning, vilka icke kunnat 

 följas vare sig tili Ven eller därförbi. Det är redan framhället, att denna grupp 

 möjligen innesluter ett par dekapoder. Av de i förteckningen upptagna amfipo- 

 derna ha 15 eudast erhallits i norra Öresund. Säkerligen skall detta antal genom 

 fortsatta undersökningar komma att reduceras, i det att en del av dessa former sanno- 

 likt kunna pävisas även inom omrädet Hälsingborg — Ven, alldeles som fallet är 

 med de ej sä fä arter, som Meinert m. fl. angivit gä tili Hellebcek, men som nu visat 

 sig förekomrna ned tili Ven. Men även med risk att bli desavouerad av händelser- 

 nas utveckling skulle jag dock vilja tilläta mig den förmodan, att vissa av de ifrä- 

 gavarande amfipoderna verkligen göra halt vid Sundets mynning. Det fär nämli- 

 gen antagas, att om en art är allmän eller vitt utbredd i Kattegatt och samtidigt 

 erhallen talrikt under vära undersökningar i norra Öresund, men ej längre söder- 

 pä, sä har man med stör sannolikhet nätt gränsen för dess framträugande. 



Hit torde böra räknas: Harpinia antennaria, Ampelisca tenuicurnis, Photis longi- 

 caudata. Möjligen inrymmer gruppen ocksä cumaceerna Hemilamprops rosea, Leucon 

 acutirostris Sars, Brachy diastyl is resima (?), samt mysidaceerna Praunus neglectus 

 och Schistomysis spiritus. 



Emellertid anser jag mig böra betona det provisoriska värdet av denna grupp, 

 da frägan om dess berättigande ej kan slutgiltigt avgöras, förräu undersökningarna 

 füllt likformigt bedrivits även i angränsande delar av Kattegatt. 



Flertalet av de former, som nä sin sydgräns i trakten söder om Ven är, som redan 

 frambällits, sublittorala arter. En blick pä förteckningen här ovan ger emellertid 

 vid hauden, att ocksä littorala element äro förhanden exv. Paratylus stvammerdami, 

 Gammarcllus-eLvtevna, Cheirocratus sundewalli, Microdeutopus gryllotalpa, Ericthonius 

 hunteri, Corophium bonelli, Caprella linearis, Pariamhus typicus, Eudorella truncatula. 

 Visserligen äro dessa anträffade endast i undre delen av littoralregionen (nägra t. o. m. 

 väsentligen sublittorala), men deras därvaro ger ju ät denna region en fylligare 

 karaktär an söder om Ven och i Öster-sjön. 



