Biologisk-faunistiska undersökningar av Öresund 87 



ken, Murmankusten, Vita havet, sydvästra delen av Barents hav, Islands nord- och 

 ostkust, sydöstra och sydvästra Grönland. Av boreoarktisk natur äro ocksä de inre 

 av trösklar frän atlantiskt vatten avspärrade delarna av fjordarna mellan Lofoten 

 och Nordkap. Ett motsvarande övergängsomräde uppkommer vid den boreala regionens 

 sydgräns, dar atlantiska och medelhavselement blandas med de förut nämnda. Bri- 

 tiska öarnas syd- och västkuster samt sydligaste Nordsjökusterna och Engelska 

 kanalen bilda pä sä satt ett boreoatlantiskt övergängsomräde tili den atlantiska 

 regionen. 



Iuom Västatlanten ligga gränserna överallt stärkt förskjutna ät söder, samti- 

 digt som olika djupregioner visa avvikande förhällanden, varigenom jämförelsen 

 försväras. Det arktiska omrädets sydgräns plägar lörläggas norr om New Foundland 

 och härifrän stracker sig det boreoarktiska övergängsomrädet söderut tili Cap Cod. 



Huvudintresset för vär del knyter sig tili utbredningen inom üstatlauten. För 

 vinnande av större överskädlighet synes det mig ändamälsenligt att isärhälla föl- 

 jande fyra grupper av former, varvid det bör anmärkas, att grupperingen pä grund 

 av bristfälliga frekvensuppgifter i somliga fall möter svärigheter och lämnar rum 

 för ett visst godtycke: 



1) former med vidsträckt utbredning, vilka samtidigt förekoniina i arktiska el- 

 ler boreoarktiska regionen och i Atlanten söder om Kanälen. 



2) former, som lorekomma samtidigt i arktiska eller boreoarktiska omräden 

 och i boreala regionen men ej gä söder om Kanälen. 



3) arter, som ej förekomma utanför den boreala regionen. 



4) sädana former, som frän Atlanten och Medelhavet intränga i men ej över- 

 skrida den boreala regionen. 



Huvudmassan av de inom Oresundsomrädets olika delar förekommande for- 

 merna tillhör de bäda sista grupperna. I förhällande tili dessa äro de, vilka kunna 

 sägas ha en vidsträckt utbredning, fä; mängtaligare äro de arktiska eller boreoark- 

 tiska i den boreala regionen utlöpande arterna. 



Vidsträckt utbredning ha följande arter: 



Hyperia galba Westwoodilla hyalina 2 Ianira maculosa - 



Hippomedon denticulatus Apherusa bispinosa Iwra marina 



Tryphosites longipes l Gammarus locusta Crangon crangon 



Tmetonyx gulosus Amphitoe rubricata l Eupagurus bernhardus 



Harpinia antennaria 1 Corophium crassicorne Pycnogonum littorale 



Amphilochus manudens 2 Unciola jßanipes 



Samtidigt förekommande inom arktiska eller boreoarktiska omräden, men ej 

 överskridande den boreala (eller boreoatlantiska) regionens sydgräns äro: 



Inom boreoarktiskt omräde endast angiven för Ostfinmarken, men dar konstant förekommande 

 Endast obetydligt inträngande i atlantiskt omräde. 



