ningen af Tabergshufvud, der den nästan ar ymnigareän Asplenium Triehomanes. I Norge 



sliter den iKtl till sydligaste delen iif Agerhmix Stift, ocli i mcdlersta och södra Europa 

 förekommer den i nästan alla högre bergstrakter, från Ilar/,. Sudeterna och Vogeserna, 

 till Sierra Nevada, Apenninerna och bergen på Krim. På Dovre fjeld stiger den till björ- 

 kens öfre grans, på Pyrenéerna öfver trädgränsen och på Sierra Nevada ända till 8000 

 fots höjd öfver hafvet. 



På de vestra sliittniiigariic af Tabergshufvud växa Artemisia campestris, Veronica spi- 

 cata, Sclerantlius perennis, Torilis Anthriscus. Barrskogen på Taberg har som vanligt en 

 fattig flora, som är sig lik öfver en stor del af södra och medlersta Sverge. Af slägtet 

 Pyrola finnas der P. chlorantha, P. minor, P. secunda, P. uniflora; vidare Linncea borealis, 

 Trientalis europcea, Corallorhiza innata, Carex digitata och vid en rännil Chrysosplenium 

 alternifolium. Några små buskar såsom Myrtillus nigra, M. uliginosa, Vaccinium Vitis idcea 

 och Empetrum nigrum förekomma allmänt i barrskogarne. 



I löfäiigariie på nordöstra sidan var vegetationen rikare och liknade den man ofta 

 träffar i björkängar. Der förekomma: Arnica mordana, Crepis paludosa, Melampyrum pra- 

 tense, M. silvaticum, Polygala vulgaris, Geranium silvaticum, pfelianthemum vulgäre, Melan- 

 drium silvestre, Orobus vernus, Polygonum viviparum, Platanthera, bifolia, Pl. chlorantha, 

 Convallaria majalis, C. verticillata (ytterst sparsamt), Majanthemum bifolium, Paris quadri- 

 folia, Carex montana, Melica nutans, Botrychium Lunaria, Ophioglossum vulgatum (på ett 

 enda ställe, men der temligen ymnigt), Lycopodium, Selago. 



Utmed Tabergs fot på östra sidan rinner en å, Tabergsån ,, som börjar i norra än- 

 dan af den ungefär i mil långa Trollemosse, belägen i nordvestra delen af Byarums soc- 

 ken. Vid Tabergsån växte: Naumburgia thyrsiflora, Barbarea strida, Cardamine amara, 

 Impatiens Noli tangere (nära ån), Carex ampullacea, C. strida; och i densamma funnos flere 

 vattenväxter såsom Nymphcea alba, Myriophyllum alternijiorum, Potamogeton notans, P. ru- 

 fescens, P. gramineus, P. prcelongus samt en monströs form af Ranuncidus aquatilis (Ba- 

 trachium heter ophyllum) med dubbla blommor. Denna Ranunkels blomkrona bestod vanli- 

 gen af 10 kronblad, oregelbundet stälda i två kransar, då omkring 7 kronblad utgjorde 

 yttre kransen med en vriden ställning i knoppen och 3 den inre. Föröfrigt hade flere 

 blommor 13 och 14 kronblad, ja en till och med 17. Blomfodei^bladen voro ofta 5 lik- 

 som hos den normala blomman, men jag observerade äfven blommor med 6, 7 till och 

 med 8 blomfoderblad. Inuti de dubbla blommorna funnos utvecklade ståndare och pistiller. 



Längs utmed Tabergsån löper en lägre bergariu, som börjar omedelbart söder om 

 Tabergshufvud och som håller nära \ mil i längd. På denna bergarms östra sluttning 

 träffas en särdeles intressant och rikhaltig phanerogam vegetation, som har en viss likhet 

 med vegetationen i Husqvarna branter. Här finnes en brokig samling af löfträd, nemli- 

 gen utom de ofvannäinnda Björk, Asp, Rönn, Sälg, Al, Hassel, äfven Lind (Tilia parvi- 

 folia), Ask (Fraxinus excelsior), Hägg (Primus Padus) samt öfverst på bergarmen Ek 

 (Quercus Robur), som dock förekommer sparsamt. Äfven förekomma här flere buskar, som 

 jag ej observerat på det egentliga berget, såsom Viburnum Opulus sparsamt, Lonicera Xy- 

 losteum och Ribes alpinum i mängd. Följande phanerogamer antecknades: Artemisia cam- 

 pestris, Cirsium heterophyllum, Laduca muralis, Crepis paludosa, Eieracium glomeratum, H. 

 setigerum, Leontodon hastilis, Scabiosa Columbaria (ytterst sparsamt), Valeriana sambucifolia, 

 Campanula Cervicaria, C. Trachelium, C. latifolia, Echinospermum deflexum (mycket spar- 



