ANTECKNINGAR TILL SPETSBERGENS GEOGRAFI. 15 



ligen bevisa, att afståndet mellan packisens sydliga gräns och Spetsbergens nordkust ej ens 

 tlå kan vara synnerligen stort. Äfven om hösten ar den norra packisen alldeles tät. 



All den verkliga erfarenhet nian hittills har om Polarbassinen tyckes sålunda b< - 

 visa, att den visserligen icke hela årel om är betäckl med ett sammanhängande obrutet 

 istäcke, men att den deremot är uppfylld af tätt packad ej segelbar drifis, i hvilken 

 visserligen under några särdeles gynsamma år större öppningar kunna bilda sig, men som 

 dock ej tyckas sträcka sig särdeles långt, mot norden. De äldre berättelser man liar om 

 holländska hvalfiskfångare, som skulle seglat upp till 86, 88 ja 89A", måste derföre upp- 

 tagas med största misstroende, om ej rent af förklaras för dikter, och utsigten att från 

 Spetsbergen kunna med skepp framtränga till polen är utan tvifvel ytterst ringa. Synner- 

 ligen olämpligt torde det vara att till ett dylikt försök välja våren och vägen öster om Spets- 

 bergen. Vid denna tid och på denna väg torde till och med 78 breddgraden blifva svår, ja 

 »möjlig att uppnå. På vestra sidan kan man deremot alla år påräkna att uppnå 80 bredd- 

 graden och under gynsamma år torde man i September och Oktober kunna segla ännu 

 ett par grader längre norrut. 



